— 321 — 



Stammerne — som Følge af Mørket. De fritstaaende, lysstillede 

 Ædelgraner har derimod en rigelig Epifytvegetation af fotofile Blad- 

 likener og enkelte Skorpelikener. 



2. Redgran (Picea excelsa). 



Dækker ca. en halv Snes Kvadratmil af vort Land. Naturlige 

 Granskove findes ikke hos os; vi maa nøjes med at beskrive, hvor- 

 ledes Likenvegetationen arter sig efter de forstmæssigt drevne Skoves 

 sædvanlige Plantetæthed. Kun de store Træk i Skovenes Økologi 

 — saa vidt de ikke angaar Likenerne — kan behandles her; al- 

 mindelige og indgaaende botaniske Undersøgelser er jo saa godt 

 som ikke foretagne, saa nødvendige og ønskelige de end er. 



Granskovenes Udviklingshistorie er kortelig denne: Oftest plan- 

 tes unge Træer, sjældnere foretages Udsæd. Alle Træerne er af 

 samme Alder paa et i een Omgang tilplantet Areal. Naar Gra- 

 nerne efterhaanden vokser til, kvæler de den oprindelige Bundvege- 

 tation, Stammerne bliver høje og „renser" sig forneden. Vi har da 

 i den ældre, sunde Granskov det vel kendte Billede: Den stedse 

 grønne, stedse mørke Skov, hvor Jorden er dækket af Naalefald, 

 hvor Urter er saa godt som udelukkede af Mangel paa Lys og hvor 

 Epifytlikener og Jordlikener mangler af samme Grund. — 

 I Randen af de sunde Bevoksninger kan der naturligvis ikke herske 

 et saa intensivt Mørke som inde i Samfundet; en Del Sidelys træn- 

 ger ind. Det er ganske interessant at se, hvorledes der da kan 

 fremkomme en Del Likener (Phlyctis agelæa) paa Randtræernes 

 Stammer, medens de meget hurtigt forsvinder efterhaanden som 

 man fjerner sig fra Randen, Sidelysets Raaderum. Jordbunden 

 kan ude i Randen af Bevoksningen være Morbund, — alt sammen 

 Forhold, som nedenfor omtales under Behandlingen af den syge 

 Granskov. 



Det her anførte om den sunde Granskov er meget paafaldende. 

 Rødgranen er (næst Ædelgranen) vort mest udprægede Skyggetræ; 

 det taaler megen Skygge og kaster megen Skygge. Heri maa 

 søges Grunden til den absolutte Mangel af Likener paa saavel 

 Stammer som Jordbund. Et mere eklatant Eksempel paa Lysets 

 Betydning for Likenerne og et mere slaaende Bevis for, at en 

 Planteart ved sine biologiske Egenskaber (in casu Skyggekastning) 

 formaar at sætte en Bom for andre Planters Fremtrængen findes 

 ikke i vort Land. 



Helt anderledes bliver Billedet, naar der lysnes op i den mørke, 



Botanisk Tidsskrift. 28. Bind. 22 



