— 326 — 



Endnu tilføjes blot et Par Ord om de enkelte Karakterlikener 

 under stadig Henvisning til Figurerne: 



Usnea barbata L. forekommer hyppigst i vestjyske Plantager 

 paa Picea alba. Soredier kan forekomme, men er da begrænsede 

 til bestemte Soraler — et Træk, der er fælles for alle Likener, 

 hvor Fugtighedsgraden svinger mellem store Grænser, medens Li- 

 kener paa stedse fugtige Vækstpladser i Reglen faar hele deres 

 Overflade sorediøst omdannet. Farven varierer fra graa til lysbrun.' 



Cornicularia jubata L. forekommer sammesteds som Usnea. 

 Ogsaa den har et kæmpemæssigt Barklag. Soredier sjældne, dannes 

 i Soraler. Farven varierer fra bleggraa til brunsort. 



Bamalina polymorpha farinacea L. er meget almindeligt indblan- 

 det mellem de to foregaaende. Ogsaa dennes Barklag og Soraler 

 kendetegner den som en udpræget xerofil Art. Farven bleggrøn. 



Cetraria sæpincola (Ehrh.) Ach. forekommer, (men er ikke 

 meget fremtrædende i Individantal), sammen med de foregaaende. 



Evernia Prunastri L. og Par melia phy sodes L. er Karakterlikener 

 i Øernes Skovlysninger. Barklagene tyndere end hos Usnea og 

 Cornicularia jubata. — Om de øvrige nævnte, mere sporadisk fore- 

 kommende Arter giver Tavlerne de nødvendige Oplysninger. 



4. Bog. (Fagus silvatica L.) 



Dækker (ifølge Hauch & Oppermann 1902, pag. 136) ca. 19 

 Kvadratmile af vort Land, udgør altsaa 44 °/o af vort samlede Skov- 

 areal. Om dens Fordringer til Voksested etc. henvises til det citerede 

 Værk (1902, pag. 142). Samfundets Udviklingshistorie er i store 

 Træk denne: Ved reguleret Selvsaaning, kunstig Saaning eller Plant- 

 ning frembringes en Ungskov, hvis Individer paa det paagældende 

 Areal næsten alle er lige gamle. Nogle Aar efter (vekslende efter 

 Arealets fysiske Beskaffenhed) naar de unge Træer sammen og 

 danner et Dække over Jorden. I Træets Ungdom bliver Løvet sid- 

 dende i visnet Tilstand hele Vinteren over, saa at der paa Bunden 

 under det unge Bøgesamfund er meget mørkt, hvilket spiller en 

 stor Rolle for Likenvegetationen (se nedenfor). Efterhaanden som 

 Skoven vokser til, „renser* Stammerne sig forneden og der bliver 

 rigelig Plads under Kronerne. Udhugningen foretages første Gang 

 omkring Skovens Femogtyveaarsalder og vedligeholdes i et saadant 

 Omfang, at der under Træerne (omtrent ved det 30te Aar) begyn- 

 der at indvandre en Flora af Asperula odorata og Anemone nemo- 

 rosa; noget senere kommer Corydalis, Viola, Galeobdolon, Gircæa, 



