— 328 — 



Løvfri er Skoven altsaa i ca. 200 af Aarets 365 Dage. Det er klart, 

 at der med dette Løvfald følger store Forandringer i Fordelingen 

 af Lyset i Skoven paa de forskellige Aarstider og det kan nu let 

 vises, at den i Bøgeskoven forekommende Likenvegetation alene har 

 Bøgens Vinterafløvning at takke for sin Tilværelse, idet de bladløse 

 Træer gennemlader Vinterens Lys med stor Styrke gennem sine 

 Kroner, (der gaar dog formodentlig Vs af Lyset tabt), og lader det 

 komme Likenerne tilgode. Desværre haves — mig bekendt — ingen , 

 Undersøgelser over danske Bøgeskoves Lysforhold. Wiesner har 

 undersøgt Lysstyrken i Bøgeskoven (se Hauch & Oppermann 1902 

 pag. 52), og hans Resultater kan overføres paa vore Skove, da de 

 angaar relative, ikke absolutte Lysstyrker. Han fandt, at Lysstyrken 

 d. 28. Oktober ved Middagstid i en Bøgetykning var 0,08 af Lys- 

 styrken paa en aaben Plads i Skoven; det var halvskyet og Bøgen 

 var delvis afløvet. Man ser altsaa, at selv en delvis afløvet Skovs 

 Kroner sluger en umaadelig Mængde Lys og hindrer dets Adgang 

 til Stammer og Jordbund. En helt løvet Bøgeskov vil naturligvis 

 standse endnu mere Lys, hvilket er af den aller største Betydning 

 for Likenerne (og de øvrige Følgeplanter). Navnlig i Vinterhalvaaret 

 vilde en løvet Bøgeskov være meget mørk og udsætte Likenerne 

 for at lide Hungerdøden. Bøgeskoven er saaledes lysere end Gran- 

 skoven, men mørkere end alle andre Arter af vore Løvskove og 

 danner i den Vaupellske Lysrække den yderste Grænse for, hvad 

 Likenerne kan taale i Retning af Lysmangel; som vi saa ovenfor 

 er jo Granskoven for mørk til at huse Likener! 



Bøgestammerne er dækkede af talrige Likener, der assimilerer 

 antagelig livligst om Vinteren og Vaaren, disse Skovens lyseste 

 Perioder. 



Foruden Løvfaldsforholdene spiller en anden Faktor, Regn- 

 ormenes Virksomhed i Skovbunden , en mægtig Rolle. De ned- 

 faldne Blade dekomponeres jo af de nævnte Dyr (se P. E. Müller 

 1878—81); der hersker en evig Uro i det løse Bladdække paa Jord- 

 overfladen, Bladene rodes rundt, vendes og drejes, trækkes delvis 

 ned i Ormehullerne, kort sagt: Bladdækket og Mulden er sikkert 

 en lige saa urolig Bund som det løse Flyvesand i Klitterne; dette 

 er skæbnesvangert for Likenerne, og det viser sig da ogsaa, at hele 

 Muldbunden i Bøgeskoven er blottet for Likener, ikke 

 som Følge af Lysmangel, men paa Grund af Regnormenes 

 Færden og den aarlige Fornyelse af Bladdækket. 



Totalbilledet af Bøgehøjskoven paa Muldbund og dennes Liken- 



