— 333 — 



navnlig følgende at mærke: Selve Træstammerne er meget 

 stærkere belyste Aaret rundt ; (denne Lysstilling er jo netop ofte den 

 indirekte virkende Aarsag til Dannelsen af Moren). I nøje Samklang 

 hermed er den der forekommende epifytiske Likenvegetation 

 sammensat af talrige fotofile Blad- og Skorpeliken er 

 med tykt Barklag og stærkt tilbagetrængt Soredie- 

 dannelse. — Forskellen paa de to Vegetationstyper er meget 

 paafaldende, naar man har Lejlighed til at sammenligne dem i 

 samme Skov: I Muldskoven de høje Stammer, hvis Barkflade paa 

 lang Afstand kun røber Likenbevoksning ved at være mere eller 

 mindre lysplettede af Arter med tyndt, mesofilt Løv og uden eller 

 med lidet udviklede Barklag, — i Morskoven de fritstaaende Stammer, 

 der ofte er ganske laadne som en Pels af Bladlikener med vel- 

 udviklede Barklag. 



De Arter, som jeg har noteret in situ paa Morbundsbøg og 

 som jeg med Sikkerhed kan sige søger denne netop for Lysets 

 Skyld, (hvorfor de ogsaa næsten ganske mangler i Muldskoven) er : 

 Xanthoria parietina (ikke hyppig), Physcia ciliaris, P. stellaris, 

 P. pulverulenta , Bamalina polymorpha (sbsp. farinacea) , Evernia 

 Prunastri (meget udbredt), E. furfuracea , Parmelia olivacea, P. 

 saxatilis, — der alle er bladformede og næsten alle med tykt Bark- 

 lag, — samt Variolaria, Pertusaria communis, Pyrenula nitida, 

 der alle er skorpeformede med meget tykt Barklag, — samt Hæma- 

 tomma coccineum og Lecanora subfusca, begge skorpeformede og 

 med lidet udprægede Barklag. — Som man ser: Overvejende Blad- 

 likener, der oftest forekommer i mægtig Idividrigdom og klæder 

 Stammen fra Rod til Krone. Figurerne giver Oplysninger om deres 

 Bygning, der er ganske anderledes udpræget xerofil end Tilfældet 

 er med Muldskovens Arter. 



Jorbunden er, som anført, oftest dækket af et hullet Aira- 

 flexuosa-Tæppe eller andre Morbundsurter i Forening med Mos, 

 der hviler paa den velkendte, svampede Bøgetørv. De Forhold, 

 som navnlig spiller en Rolle for Likenerne, er her 1) Manglen paa 

 Regnorme og 2) Konkurrenceforholdet til Morbundsplanterne og 

 3) Manglen af et tæt Løvdække. — Som vi saa ovenfor, er Regn- 

 ormenes Færden en vigtig Aarsag til at Bøgemulden er likenfri. 

 I Bøgemoren mangler disse Dyr, (hvorved jo netop Moren dannes). 

 Jordbunden er derfor stabil og tilsteder Likener at indvandre. 

 Denne Likenernes Optræden paa Jord, der unddrages Regnormenes 

 Roden, er meget paafaldende. 



