— 343 — 



men Individernes Tal er kæmpemæssigt. Ikke blot Egene, men 

 ogsaa de andre indblandede Træer viser den samme Flora. 



I de mindre vindhærgede Krat er Ramalina mindre fremtræ- 

 dende og erstattes for Størstedelen af andre Bladlikener; saaledes 

 i Krattet ved Borris ved Skjern-Aa, hvor Stammerne dækkes af 

 Parmelia saxatilis, olivacca, physodes, Ramalina polymorpha sbsp. 

 farinacea (relativt faatallig), Cornicularia jubata, Evernia Prunastri, 

 Variolaria , Pertusaria communis sbsp. leioplaca , Cetraria glauca, 

 Lecanora subfusca, Lecidea parasema sbsp. eteroleuca v. elæochroma. 



Inden jeg giver en detailleret Fortegnelse over Krattenes Epifyt- 

 likener, bør Jordbunden kortelig omtales. Som anført er denne 

 oftest lyng- eller græsdækket. Hvor Græsbund eller Muldbund 

 findes, mangler Likener ganske. Paa Lyngbund trives kun faa 

 Arter; fra selve Hedens talrige Likener falder Antallet efterhaanden, 

 som man kommer ind i de tættere Krat, hvor Bunden lidt efter 

 lidt bliver muldet og likenfri. 



Paa Krategen er fundet: 



Gladonia fimbriata (L.) Fr. 

 Cornicularia jubata L. 



Ramalina polymorpha Ach. sbsp. farinacea L. 

 Xanthoria parietina L. 

 Parmelia saxatilis L. 



— physodes L. 



— olivacea L. 

 Evernia Prunastri L. 

 Physcia obscura Ehrh. 



— stellaris L. 



— pulverulenta Schreb. 

 Nephroma lævigatum Ach. 



Lecanora subfusca L. sbsp. albella Hoffm. 



Lecidea parasema sbsp. enteroleuca v. elæochroma Ach. 



Arthonia radiata Pers. 



Variolaria. 



(Lepraria.) 



Sammenligner vi denne Liste med den, som er meddelt under 

 Egehøjskoven og som indeholder alle Egens Epifytlikener, ser vi 

 snart, at Krattene hovedsagelig mangler Lepraria, Graphideer, Gali- 

 ciaceer og næsten alle mesofilt byggede Skovlikener. Tilbage er 

 kun blevet et artsfattigt, men individrigt Udpluk af Bladlikener, 

 der dels er fotofile og dels meget tykbarkede. Tavlerne viser 

 dette. Gladonia fimbriata, Variolaria, Lepraria er blot fundne nogle 

 faa Gange paa lave Egepurrer, der ved tæt Bladhang værnede disse 

 mere mesofile Arter mod Udtørring. 



