— 347 — 



Sø iagttog jeg en Mængde Eksemplarer af alle Størrelser mellem 

 nogle faa Tommer og 6 — 7 Alen høje; de var alle glatbarkede og 

 liken frie. Paa endnu lidt ældre Træer med glat Bark fandtes 

 Stammen aldeles dækket af Lecidea parasema enter oleuca v. elæo- 

 chroma, (hvorimellem lidt Physcia stellaris). Overgangsstadiet til 

 den blivende Vegetation har jeg intetsteds været saa heldig at 

 træffe. — Samtlige de fundne Epifyter er: 



Cladonia fimbriata (L.) Fr. 

 Parmelia saxatilis L. 



— subaurifera Nyl. 



— caperata L. 

 Physcia ciliaris L. 



— stellaris L. 



— pulverulenta Schreb. 



Xanthoria parietina L. (sbsp. polycarpa Ehrh.). 

 Lecanora atra Huds. 



— albellula Nyl. 

 Phlyctis argena Fik. 

 Pertusaria communis DG. 

 Bilimbia tricolor Wither. 



Lecidea parasema sbsp. enteroleuca v. elæochroma Ach. 



Diplotomma betulinum Hepp. 



Graphis varia Pers. sbsp. atra Pers. f. vulgata. 



— scripta L. 

 Arthonia radiata Pers. 



— punctiformis Ach. 

 Gyphelium chrysocephalum Turn. 

 Calicium hyperellum Ach. 

 Segestrella biformis. Borr. 



— grisea Schleich. 



— gelatinosa Chev. 

 Variolaria amara. 

 Lepraria. 



10. Birk (Betula). 



Vore to Birkearter (Betula verrucosa (Ehrh.) og B. odorata 

 (Bechst.)) vokser ofte Side om Side med hinanden i samlet Bestand 

 og er saa lidet forskellige som Substratplanter for Likener, at de her 

 behandles under eet, navnlig ogsaa fordi de spredte Oplysninger, som 

 angaar Likenfund paa Birk, saa godt som aldrig angiver Birke arter. 



Vaupell anfører Birken som et udpræget Lystræ — og ganske 

 med Rette. Enhver Botaniker har sikkert umiddelbart en Fore- 

 stilling om vore Birkesamfunds lyse, aabne Skovbund med den 

 rige Vegetation , - — en skarp Modsætning til Bøgeskovens næsten 

 trivielle, sommermørke Muld. 



