— 350 — 



træder mere eller mindre rigeligt. Ikke sjældent formaaer Xan- 

 thoria parietina at overvokse og fortrænge Physcia stellaris. De 

 almindeligste foruden disse to er: Physcia obscur 'a , Ph. ciliaris, 

 Ph. pulverulenta , Bamalina polymorpha (flere Former: fraxinea, 

 calicaris, farinacea, fastigiata etc.), Parmelia saxatilis, P. olivacea, 

 P. Acetabulum. Dertil kommer Skorpelikenerne Pertusaria com- 

 munis og Lecanora subfusca, der spiller en fysiognomisk under- 

 ordnet Rolle. 



Atter her faar vi altsaa Bekræftelse paa Bladlikenernes Evne 

 til at dominere Vegetationen paa lyse og tørre Vækstpladser paa 

 Bekostning af Skorpelikenerne, der fortrænges, saa snart de som 

 foreløbige Vegetationer har forberedt Substratet for de andre. 



Paa Poppel er for øvrigt fundet en Mængde Arter, der fysio- 

 gnomisk set spiller en ubetydelig Rolle. Opregner vi alt, baade 

 Kar ak ter planter og sjældnere Gæster, er Listen denne: 



Usnea barta L. 



Ramalina polymorpha Ach. 



Parmelia Acetabulum Neck. 



— olivacea Ach. (med sbsp. aspidota Ach.). 



— papulosa Anzi. 



— saxatilis L. 

 Xanthoma parietina L. 

 Physcia ciliaris L. 



— stellaris sbsp. hispida Schreb. 



— pulverulenta Schreb. 



— obscura Ehrh. 



Lecanora subfusca L. (med sbsp. Hageni f. Sambuci Pers.). 

 Placodium candelarium L. 



— cerinum Hedw. (med sbsp. genuinum, ferrugineum, pyra- 



ceum og aurantiacum). 



Pannaria rubiginosa Thunb. 

 Phlyctis argena Flk. 

 Pertusaria communis DG. 



Lecidea parasema sbsp. enteroleuca v. elæochroma Ach. 



Bacidia arceutina Ach. (med sbsp. Friesiana Hepp.). 



Bilimbia cyrtella Ach. (med v. fuscella Mass.). 



Lecania (Bilimbia) dimera Nyl. 



Buellia alboatra Hoffm. 



Graphis varia Pers. sbsp. atra Pers. 



Arthonia radiata Pers. 



Pyrenula farrea Ach. 



— nitida Schrad. 

 Segestrella biformis Borr. 



— oxyspora Nyl. 

 Lepraria. 



