— 351 — 



12. Tilbageblik over Træ- og Skovlikener. 



Saa godt som alt, hvad vi ejer af Skove i Danmark, drives 

 forstmæssigt og giver derfor ikke fuldt paalidelige Oplysninger om, 

 hvorledes et naturligt Bøge-, Birke- eller andet Skovsamfund ser 

 ud i økologisk Henseende. Ikke desmindre tillader vore Skove at 

 fastslaa visse økologiske Love, som atter og atter er fremhævede i 

 det foregaaende og som i Lande med naturlige Skove vil kunne 

 bruges til Forstaaelsen af derværende Likenvegetationer. De samles 

 her i et kort Overblik. 



1) Enhver Træart kan (efter de klimatiske og edaphiske For- 

 holds Karakter) danne Samfund med varierende Plantetæthed og 

 dermed varierende Skyggeevne. (Eks.: Tæt og aaben Rødgran- 

 skov, tæt og aaben Bøgeskov etc.). Det er Forstvidenskabens Sag 

 at udfinde, hvilken Stammetæthed der for hver enkelt Træarts 

 Vedkommende er heldigst til Frembringelsen af kraftige, velvoksne 

 Træer. 



2) Jævnsides med Stammetætheden gaar store Variationer i 

 den Følgeflora (epifytiske og Skovbundsflora) , som ledsager Træ- 

 arten, samt Variationer i selve Jordbundens Egenskaber, (Eks.: 

 P. E. Müllers Paavisning af Bøgemuld og Bøgemor med Muldflora 

 og Morbundsflora, Rødgranmuld og Rødgranmor med Muld- og Mor- 

 bundsflora). I denne Afhandling er de fleste af disse Forhold blot 

 skitserede. En detailleret Undersøgelse er alene udført m. H. t. 

 Variationerne i den Likenflora, som ledsager et Plantesamfund. 

 De Regler, jeg har fundet desangaaende, er: 



Muldjord eller i hvert Fald Jord, hvori der findes talrige ro- 

 dende Dyr (Regnorme) er — som Følge af Bladdækket og Dyrenes 

 Færden — li kenfri, uanset, om Lysforhold etc. iøvrigt er gunstige 

 for en Likenvegetation. 



Morbund, der i ringe Grad eller slet ikke huser rodende 

 Dyr, kan derimod have Likener. 



Epifyt floraen varierer saaledes, at til den større Skygge 

 (med tilhørende Luftfugtighed) svarer en Flora af tyndbarkede 

 Skorpelikener eller Lepraria (eller endog fuldstændig Mangel paa 

 Likener); til det stærkere Lys (med tilhørende Tørhed) svarer tyk- 

 barkede Bladlikener og Busklikener. Jeg har fremhævet dette For- 

 hold atter og atter under Gennemgangen af de enkelte Plantesamfund. 

 (Eks.: Tætstillet, mørk Muldbøgeskov med Skorpelikener; lysstillet 

 Morbøg med Masser af Bladlikener). Sammenligner vi Barktykkelserne 

 hos de hyppigste Skorpelikener fra tætte Skove med Bladlikenerne 



