— IV — 



groven; de øvrige Planter, som Sc h imp er nævner i Nipa-Formationen, svarer 

 derimod godt til Vestindiens G ono carp us -Formation. 



Til Trods for, at de valgte Omraader ligger saa langt fra hverandre som 

 vel muligt, er der dog visse Arter fælles for de til hverandre svarende For- 

 mationer; saaledes Salicornia herbacea — (Vestindiens Salicornia synes ikke at 

 være artsforskellig fra vor) — fælles for Danmarks S al i cor ni a-Formation 

 og Vestindiens Mangroveformation, nemlig dennes allerinderste Del; det er 

 jo ogsaa denne allerinderste Del af Mangro veformationen, der svarer til vor 

 Salicornia-Formation; at Mangroveformationen gaar længere ud i Havet end 

 vor Salicornia-Formation, hænger jo sikkert nok sammen med, at Mangrovefor- 

 mationens fleste og mest karakteristiske Planter er Fanerofyter, der paa Grund 

 af, at de er mere langbenede, om man saa maa sige, kan gaa ud paa dybere 

 Vand end vor lave og svage Salicornia. 



Chrysodium aureum og Acacia Farnesiana er fælles for Vestindiens Gono- 

 carpus-Formation og Ostindiens Nip a -Formation; og Terminalia catappa, 

 som er indført til Vestindien, optræder ofte i begge Formationer. Ipomaea 

 pescaprae og Sesuvium portulaca strum er fælles for Vestindiens og Ostindiens 

 Pescaprae- Formation. Cakile lanceolata i Vestindiens Pescaprae-Formation 

 er kun meget lidt forskellig fra Cakile maritima i Danmarks til Pescaprae- For- 

 mationen svarende Agropyrum junceum-Formation. Caesalpinia crista er fælles 

 for Ostindiens Barringtonia- og Vestindiens Goccolob a -Formation: Thes- 

 pesia populnea, som er indført til Vestindien, optræder ligeledes begge Steder; 

 ligesaa Morinda citrifolia. Foruden disse for to langt fra hinanden liggende 

 Omraader fælles Arter, findes en Række Slægter, som i Vestindien og Ostindien 

 optræder med tilsvarende Arter indenfor de til hinanden svarende Formationer. 



Hvad Livsformerne angaar, da bestaar den første Formation, Havgræs- 

 formationen, jo alene af Hydro fy ter i Overensstemmelse med de for- 

 holdsvis ensartede Kaar, som de helt nedsænkede Planter lever under. Hvad 

 de andre Formationer angaar, da er det langt overvejende Antal Arter saavel 

 i Os tin di en som Vestindien Fanerofyter — i Overensstemmelse med disse 

 Egnes Fanerofytklima i det Hele taget; de tilsvarende Formationer i Dan- 

 mark har derimod ikke en eneste Fanerofyt men væsentlig Hemikryptofyter 

 — i god Overensstemmelse med Danmarks udprægede Hemikryptofytklima. 



R. omtalte dernæst Saltbundsformationernes Fordeling omkring Krauses 

 Lagune paa Sydsiden af St. Groix. Denne Lagune, den største i Dansk 

 Vestindien, havde særlig Interesse paa Grund af, at den i den nyeste Tid havde 

 været udsat for store Forandringer; medens den tidligere var omkranset af et 

 bredt Bælte af frodig Mangroveformation og desuden delvis opfyldt med mange 

 større og mindre Mangroveholme, der som Øer hævede sig op af Vandet, saa 

 vnr nu Mangrovebæltet langs Randen for største Delen borte, og Mangrove- 

 holmene ude i Lagunen var allesammen dræbte : de dræbte Træer var i den 

 vestlige Del af Lagunen huggede bort og benyttede som Brændsel; hist og her 

 saas Stubbene endnu; i den østlige Trediedel eller mere stod de dræbte 

 Mangroveholme derimod endnu; de havde dannet en næsten sammenhængende 

 Bevoksning tværs over Lagunen. Den døde Skov bestod næsten udelukkende 

 af Avicennia. Efter de Oplysninger, som kunde faas bos Beboerne, var det 

 den voldsomme Orkan, som 1899 hjemsøgte St. Groix, der havde dræbt Man- 

 groven. Denne Orkans Virkninger saas ogsaa paa anden Maade i Lagunen: 

 især var en stor Del af Lagunens østlige Ende bleven fyldt med Materiale fra 

 Havet — Kalksand og Kalkslam — saa at Bunden nu enten kun var dækket 



