— XI — 



mit kahlen wie mit massig behaarten ßlättchen. . . . I Danmark er nævnte 

 Forhold paa Grund af den nordligere Beliggenhed og den naturlige Beskaffenhed 

 udjevnet. Men R. canina foretrækker vistnok de varmere og frugtbarere Lokali- 

 teter, og rimeligvis er „ Bjergform erne t; hyppigst i Jylland. — Det vil være af 

 Interesse at faa undersøgt, om ikke R. glauca er hyppigere langs Nordsøen 

 end R. coriifolia. I Norge er R. glauca almindelig ved Vestkysten, R. coriifolia 

 sjeldnere. Ligesom R. canina varierer ogsaa R. glauca og R. coriifolia sterkt. 

 dog er Former med enkelttandede Smaablade overvejende. 



9. Rosa tomentom Sin., der er nær beslægtet med R. mollis og med 

 hvilke den ofte forveksles, findes i mange Varieteter baade i Jylland og især 

 paa Øerne. Den udprægede v. umbelliflora (Sm.) synes at være temmelig 

 almindelig paa Øerne, men findes ogsaa paa Jyllands Østside, hvor den har sin 

 væsentligste Udbredelse i Europa. 



R. venusta Schz., der i Langes Haandbog efter Scheutz opstilles som egen 

 Art, bør henføres som Varietet af R. tomentosa. — De i Herbariet liggende 

 Former af R. tomentosa har alle mer eller mindre sammensat tandede Smaa- 

 blade. Varieteten cinerascens Dumort. med enkelt tandede Smaablade anbefales 

 til Eftersøgning. 



R. neoburgensis Lge. foreligger, saaledes som Lge. har beskrevet den i 

 Haandbogen, kun i et Par Expl. Den synes at maatte henfores til R. tomentosa 

 paa Grund af de tidlig affaldende Bægerblade. Er vistnok en Lokalform. 



10. Rosa mollis Sm. har sin største Udbredelse i Jylland. Formerne i 

 Herbariet har alle haarede Smaablade, mer eller mindre sammensat tandede, 

 oftest kjertelbærende under. Hvidblomstrede Former forekommer, men kan ikke 

 altid henføres til R. Scheutzii Chr. (se Haandbogen). Muligvis forekommer 

 Former med hvide Kronblade hyppigere paa Jyllands Vestkyst, som Tilfælde er 

 paa Norges Vestkyst. I Klitterne kunde kanske ogsaa v. glabrata Fr. findes. 

 R. resinoides Crép., der af Lange henføres som Varietet af R. mollis. er at 

 henføre til R. tomentosa eller R. omissa. 



Rosa pomifera Herrm., som hører hjemme i Alperne, men er sjeldnere vildt- 

 voksende i Tyskland, synes at være temmelig almindelig paa de større Øer, 

 men oftere er den vel forvildet. Som den forekommer i Herbariet med store, 

 langstrakt elliptiske Smaablade og sterkt kjertelbørstet Frugtstilk og Nype, er 

 den let at skille fra R. mollis. Grænsen mellem disse Arter er forresten ofte 

 flydende. 



Forvildede Arter. 



Rosa cinnamoyuea, L.. der er saa almindelig i Sverige og Norge, forekom- 

 mer i Danmark ifølge Lange og Ostenfeld kun som forvildet. 



Rosa rugosa Thunb. (= R. Kamtschatka Redouté) hører ogsaa til 

 Cinnamomeæ. Let kjendelig ved sine mørkgrønne, glinsende, noget rynkede 

 Smaablade, sine stive, filthaarede, som yngre graagule Stammer med over- 

 ordentlig talrige, rette, naale- og børsteformede Torne, som ialtfald ved 

 Grunden er filthaarede. Store Blomster og Xyper. 



Rosa pendulina L. (— R. alpina L.) er oftest uden Torne paa Grenene 

 men med børsteformede nederst paa Stammen. Smaabladene almindelig 9 i 

 Tallet, langstrakte, glatte, dybt sammensat tandede med Kjertier paa Sidetæn- 

 derne. Blomsterne enlige. 



Rosa lucida Ehr. (R. humilis Marsh). Se Haandbogen. 



Rosa alba L. (R. Gallica X dumetorum). 



