- XIV — 



træffe ham Dagen igennem; var han der ikke, var han ufejlbarlig i Universitets- 

 kvæsturen med sine Regnskaber, thi til Universitetets botaniske Gartners 

 Pligter hører ogsaa den at føre det meget store og tidrøvende Hegnskab for 

 Haven. Friedrichsens Regnskaber var altid i mønsterværdig Orden. (I mange 

 Aar var han ogsaa Botanisk Forenings Kasserer, og fra 1902 var han Revisor 

 for Alm. dansk Gartnerforening). 



Sin Have omfattede han med den største Interesse og Kærlighed; man vil 

 vanskelig træffe nogen mere pligtopfyldende og i sin Embedsgerning trofast 

 Mand end Friedrichsen. Det var hans Stolthed at have en rig Have, godt 

 bestemte Planter og et rigt Frøkatalog. Af visse Planteslægter samlede Han 

 saa mange Arter som muligt, f. Eks. Nymphæa, Eryngium. Berberis, Gratægus, 

 men i det hele taget maa det siges, at vor Have er rig paa interessante Planter ; 

 og Friedrichsen kendte dem alle, vidste hvor de stod, og hvorfra vi havde faaet 

 dem ; de var hans personlige Venner eller kære Børn. Haven hævdede ogsaa i 

 Friedrichsens Tid fuldt ud sit gamle Ry som en god Have, og Tallet af Frø- 

 portioner, der udsendtes til andre botaniske Haver, steg fra 2621 i 1868 til 4 à 

 5000 og derover i de følgende Aer (i 1892: 5482, i 1903: 5514). 



Naar det om Vinteren kunde træffe sig, at jeg sent paa Aftenen eller endog 

 efter Midnatstid kom forbi Gartnerboligen, kunde jeg være temmelig sikker paa, 

 at der brændte Lys i Frøstuen; da sad Friedrichsen ved sit Arbejde, ordnede 

 sine Frø og eftersaa, om Bestemmelserne var rigtige. 



Da han i 1902 havde fyldt de 75 Aar og efter eget Ønske trak sig tilbage 

 fra sit Embede (1. November), kunde jeg samle Havens Funktionærer og Arbej- 

 dere i Friedrichsens Bolig og her bringe ham en varm Tak for den Nidkærhed 

 og Pligttroskab, hvormed han i 34 Aar havde røgtet sit ansvarsfulde og besvær- 

 lige Hverv, og da Botanikere og Gartnere d. 11. Dec. s. A. indbød ham til et 

 Festmaaltid paa Skydebanen, da lød mange Ord fra de halvhundrede Mennesker, 

 der her var komne sammen, som viste, i hvilken Grad han havde vundet sine 

 Standsfællers og Medarbejderes Hengivenhed og Agtelse. Mange skylder ham 

 ogsaa stor Tak for de Raad og Oplysninger og den Hjælp, han med en aldrig 

 trættet Elskværdighed og Tjenstvillighed gav ud af sit rige Plantekendskab til 

 Enhver, der søgte til ham. Nu ved hans Død skrev derfor ogsaa L. Helweg i 

 ^Gartnertidende" de Ord, som jeg fuldtud kan tiltræde: „Hans bramfri Færd, 

 hans i Bund og Grund rettænkende Karakter, hans Tjenstvillighed og hans 

 jævne, sympativækkende Fremtræden skaffede ham mange Venner, ikke alene 

 blandt hans Kaldsfæller, men ogsaa blandt Botanikerne." 



De sidste tire Aar af sit Liv levede han som Privatmand i sin Villa paa 

 Frederiksberg, hvor han havde sin egen lille Have at sysle med. Endnu mellem 

 Jul og Nytaar 1906 mødte jeg ham i Bredgade, ganske rask og livlig som altid ; 

 et Par Uger senere (16. Januar) lagde en heftig Lungebetændelse den snart 

 80-aarige Mand i Graven; han døde i den samme tidlige Morgentime som Rostrup. 

 Hans Hustru, en Søn og to Døtre overlever ham. 



1891 blev han Ridder af Dannebrog. 



Eu g. Warming, 



Udvalget rfbr Naturfredning. 



Dette Udvalg, som oprettedes i 1905 (se Bot. Tidsskr. Bd. 27. p. XXIV), 

 har til Opgave indenfor Danmark at søge saavel enkelte Plante- og Dyreformer, 

 der spiller en Rolle i Landets Natur eller Historie eller af anden Grund frem- 



