42 



paa Pteris aquilina i Kalifornien. Magnus var oprindelig 

 tilbøjelig til at henføre Slægten til Phycomycetes, men Dietel 

 har senere, i den sidst anførte Artikel, godtgjort, at de af 

 Magnus saakaldte „Endosporer" ere normale Basidiefrugter, 

 der paa sædvanlig Vis frembringe fire Basidiesporer, saa at 

 Slægten utvivlsomt hører til Uredinaceae, og specielt til 

 Gruppen Melampsoreae. Deres uanselige Ydre er vel Aar- 

 sagen til, at de først ere fundne i de sidste Aar, med meget 

 spredte Findesteder. Da alle tre Værtplanter findes hos os, 

 er der jo Sandsynlighed for, at de ogsaa forekomme her, 

 , men jeg har hidtil søgt dem forgjæves. Derimod fandtes 

 paa en Exkursion d. ^6. September 1896 i Kløfter mellem 

 Rebbild Banker ved Rold Skov i Jylland talrige Blade af 

 Blechnum Spicant , som vare angrebne af en Svamp, der 

 viste sig at maatte høre til den omhandlede nye Slægt 

 Uredinopsis. De grønne Blade havde affarvede Pletter, paa 

 hvis Underside fandtes brunlige Vorter, fra hvis Spids der 

 brød en Hob kridhvide Ranker frem ; disse bestode af farve- 

 løse Sporer (svarende til de af Dietel som enrummede Teleu- 

 tosporer betegnede Organer), som især ved deres grovt pigget- 

 vortede Overflade afveg fra de ovennævnte Arter af Slægten. 

 Fuckél beskrev i 1873 (Symbol, mycol. 2ter Nachtrag p. 19) 

 en paa Scolopendrium officinale forekommende Svamp under 

 Navn af Ascospora Scolopendrii , som han altsaa ansaa for 

 en Pyrenomycet; de i hvide Ranker fremtrædende Sporer 

 ansaa han for Sporesække med saa smaa Sporer, at de ikke 

 vare til at maale. Denne Svamp blev senere af Oudemans 

 (Bot. Zeit. 1875, S. 585) henført til Uredinaceerne ; han 

 stillede den nærmest Aecidium, medens Schroeter (Die Pilze 

 Schles. 1889 p. 374) med større Ret benævnte den Uredo 

 Scolopendrii (Fuck.) Schroeter. I Schlesien blev den funden 

 paa Asplenium Ruta muraria og Blechnum Spicant, og det 

 er aabenbart den samme Svamp som fandtes i Jylland paa 

 Blechnum. Efter Opstillingen og Beskrivelsen af den nye 

 Slægt Uredinopsis er der ingen Tvivl om, at den omhandlede 



