75 



og de sølvaarede Blade ere ogsaa rettede opad — det samme 

 Fænomen, som kjendes fra mange Tørhedsplanter. Naar 

 disse nævnte tre Arter voxe saa frodigt netop i det løse, 

 nylig hidføgne Sand, maa Grunden formodentlig søges i den 

 Fugtighed, som Sandet indeholder, og deri, at de saa villigt 

 danne Rødder fra de begravede Dele. 



Skjønt Salix repens ikke nær formaaer at danne Klitter 

 i den Grad som de to Græsser, navnlig Hjælmen, træffer 

 man dog af og til Klitter, der ere dannede omtrent alene af 

 denne Art. Saaledes findes ved Kirkemilen en Klit af følgende 

 Dimensioner : den er næsten kredsrund og c. 25 M i Omkreds, 

 7—8 M i Tværmaal og omtrent 1—1 l U M høj. Den er 

 næsten alene bevoxet med Pil, men desuden fandtes (i Maj 

 Maaned) enkelte Tuer af Hjælme og nogle ganske faa Exem- 

 plarer af Viola tricolor, Weingærtneria canescens, Hieracium 

 umbellatum og Anthyllis Vulneraria. M. Pedersen har med- 

 delt mig, at op gjennem en Klit, hvis Halvdel var blæst ned, 

 og som var dannet af Salix repens, gik der en Rod eller 

 Stamme, der var saa tyk som et Haandled, og af hvilken 

 alle Skud holdtes fast; det Hele var aabenbart een Plante. 

 Foroven havde den et Tværsnit af 3 — 4 M. Dens Overflade 

 var dækket af unge Langskud af den sædvanlige kraftige 

 Form, som Planten frembringer, naar den staaer i Sandflugt. 

 Fra de i Jorden værende Skuddele udgik en Mængde fine 

 Rødder. Et andet Sted i Skagens Omegn har jeg seet en 

 lille Klit, der var dannet af Salix og Empetrum i Forening. 



3. De dæmpede Klitter. 



Klitsandets Flugt hindres efterhaanden af de nævnte 

 Græsser og andre Planter, som fange Sandet mellem sig, og 

 skaffe Ro tilveje, saa at andre Arter, der ikke kunne taale 

 at dækkes af Sand, formaa at voxe op mellem dem. Klitten 

 bliver tilsidst helt tæt bevoxet, en saakaldt „Graa Klit", 

 hvis triste, brungraa eller gulgraa Farve næsten er ens Vinter- 

 og Sommer, om Vinteren kun en lille Smule mørkere (nærmere 



