84 



eller et Exemplar af Hieracium umbellatum: en vantreven, 

 blomsterløs Tue af Psamma har maaske ogsaa fundet en 

 Plads, og i Nærheden af Gaardbogaards Plantage saaes 

 endog en lille selvsaaet Bjærgfyr paa faa Centimetres Højde. 



Hvad der er mærkeligst ved disse Stensletter, er de 

 sorte Skorpelikener, som yderst almindelig findes paa 

 Stenene, og af hvilke navnlig en arktisk, her i Landet ellers 

 sjælden Art, er hyppig : Lecidea diducens Nyl. (L. auriculata 

 Th. Fr. var. diducens (Nyl.) Th. Fr.). Her fandtes desuden : 

 Bhizocarpon reductum Th. Fr. (ifølge ham ikke forskjellig 

 fra Bh. obscurum), Acarospora fuscata var. rufescens Turn., 

 Buellia stellulata (Tayl.) Branth et Rostr. og Buellia spuria 

 Th. Fr. 1 ). De Stene, som Laverne voxe paa, ere altid mere 

 eller mindre skøre og forvitrede; de brækkes let itu og ere 

 gjennemvoxede af Thallus. 



5. S a n d m a r k e r. 



Fra den med Hjælme dæmpede Klits Plantevæxt er der 

 ikke noget stort Spring til den, der voxer paa de flade Sand- 

 marker, som findes f. Ex. syd for Kannestederne og mang- 

 foldige andre Steder. Disse Marker ere dog efter min Op- 

 fattelse overalt væsentlig Kulturprodukter ; de have for 

 kortere eller længere Tid siden været Agerland, hvad Ager- 

 rener ofte vise, og ligge nu hen, oftest kun benyttede til 

 Græsning for Faar. Formodentlig blive de derved hindrede 

 fra at „springe i Lyng" , men om de overlades helt til sig 

 selv, ville de utvivlsomt før eller senere vende tilbage til, 

 hvad de tidligere, ialtfald delvis, vistnok have været, nemlig 

 tør Lynghede. 



Plantevæxten er lige saa udpræget Tørheds vegetation 

 som paa Klitterne, men Floraen er tildels forskjellig. Vege- 

 tationen kan være saa tæt, at Bunden ikke sees, men den 



*) Alle Bestemmelser velvilligst besørgede af Pastor Deichmann 

 Branth. 



