85 



er overordentlig lav ; Skosaalen bliver i tørt Vejr snart poleret 



glat af den, saa Foden glider, og Gangen bliver besværlig. 



Her findes navnlig følgende Arter: 

 Gr am in eæ. Weingærtneria canescens, der her er langt 

 hyppigere end i Klitterne og næsten kan danne Bestande; 

 Festuca ovina og rubra-, Agrostis vulgaris, der er yderst 

 almindelig; Airopsis præcox, ligeledes meget almindelig, og 

 undertiden næsten bestanddannende ; A. caryophyllea, noget 

 sjældnere; Bromus mollis; Phleum arenarium; Antho- 

 xanthum. 



Gyperaceæ. Car ex arenaria (den har ikke sit rette Hjem her). 



Garyophyllaceæ. Lepigonum rubrum; Spergula arvensis; 

 Scleranthus annuus og perennis ; Cerastium semidecandrum. 



Gruciferæ. Teesdalia nudicaulis, meget aim; i Maj i 

 Blomst, i Juli med Frugt; Draba verna; Arabis Thaliana. 



Papilionaceæ. Trifolium arverne, undertiden næsten be- 

 standdannende og tonegivende; Lotus corniculatus ; An- 

 thyllis vulneraria. 



Polygonaceæ. Bumex Acetosella (i saadan Mængde under- 

 tiden, at Marken rødmer). 



Umbelliferæ. Pimpinella Saxifraga, især var. dissectifolia. 



Violaceæ. Viola tricolor undertiden i saadan Mængde, at 

 Marken sees violet i lange Afstande ; V. canina. 



Gampanulaceæ. Jasione montana ; Campanula rotundifolia. 



Gompositæ. Hier actum Pilosella ; H. umbellatum ; Filago 

 minima; Erigeron acre; Taraxacum erythrospermum ; 

 Antennaria dioica; Hypochæris radicata, og sjælden H. 

 maculata. 



Plumbaginaceæ. Anneria vulgaris, baade i glatte og i 



stærkt haarede Varieteter. 

 Plantag inaceæ. Plantago lanceolata. 

 Rubiaceæ. Galium verum. 



Mange Steder er Calluna i Fremrykning og har skudt 

 isolerede Forposter ind paa Sandmarken. 



Dernæst udfylde mange Mosser Bunden mellem disse 

 Urter, navnlig Hypnaceer, Ceratodon og Polytrichum. 



6. Tør Lynghede. 

 Den tørre Lynghede er en Calluna-Reåe , fra hvilken 

 Erica er udelukket. Calluna vulgaris har jeg nærmere om- 

 talt i „Psam. Form." S. 196 og i „Plantesamfund" S. 202. 

 Den er kraftigst paa nyt Terræn, og den voxer godt i ren 

 Sandbund; men eftersom Lyngskjolden tiltager i Tykkelse, 



