141 



Det eneste skovdannende Træ, vi saa, var Pinus Pinea. 

 Som yngre havde dette oftest en omtrent kuglerund Krone 

 (se Willkomms Figur, S. 267) l ), hvorimod det som ældre fik 

 en mere flad, bred Krone, den typiske Pinieform. Pinien 

 har i Almindelighed kan en udelt Stamme indtil tæt under 

 Kronen , hvor den deler sig i flere kraftige Grene ; under- 

 tiden finder man dog ogsaa Individer med næsten fra Grun- 

 den delt Stamme (se Træet i Midten af Tavle 5). I det 

 mindre Skovparti, vi besøgte, stode Træerne gjennemgaaende 

 meget spredt med stor Afstand mellem de enkelte og gave 

 derfor rigeligt Lys og Plads til Underskovens Buske. Denne 

 Underskov dannede et omtrent mandshøjt Krat, der snart 

 var saa tæt, at det næsten var uigennemtrængeligt, snart var 

 mere aabent ofte med ret store vegetationslose Pletter. 



De karaktergivende Arter i dette Krat vare Juniperus 

 phoenicea og Pistacia Lentiscus , der begge blive omtrent 

 mandshøje eller noget derover. Juniperus pltoenicea er en 

 smuk, oftest pyramideformet Ene af et frisk gullig-grønt Ud- 

 seende. Bladene ere smaa, omtrent rudeformede og tiltrykte 

 til Grenene, hvorved disse med Bladene blive omtrent trinde; 

 den voxede temmelig spredt. Hvor Krattet derimod var tæt, 

 næsten uigjennemtrængeligt , skyldtes dette særlig Pistacia 

 Lentiscus, der voxede selskabeligt i store Buskadser (paa 

 Billedet de mørkere, tættere Partier). Det er en aromatisk 

 Busk med glatte glindsende, læderagtige mørkegrønne Blade. 



Til disse to dominerende Arter slutter sig nu en Del 

 andre, gjennemgaaende lave Buske og Halvbuske. Saaledes 

 de to stive, stikkende Asparagus- Arter, acutifolius og aphyllus, 

 begge buskagtige med udspærrede, grønne Grene og Gren- 

 torne. 



Helimium multiflorum , en mindre, graalig Busk med 

 modsatte, oprette Grene og Blade, disse sidste tæt haarede 

 af tiltrykte Stjernehaar. 



*) M.Willkomm: Grundzüge der Pflanzenverbreitung' auf der iberi- 

 schen Halbinsel. Leipzig 1896. 



