163 



med Mos — jeg fandt her en enkelt lille Tue af Campylopus 

 Sehimperi — , nær Toppen gruset Fjeldmark, næsten uden 

 Vegetation og paa Toppen Grimmia-Rede. Det var her som 

 overalt paa Færøerne Grimmia hypnoides, som beherskede 

 Vegetationen, blandet med Grimmia ericoides, Polytrichum 

 alpinum, nogle Hyloeomier o. fl. a. Paa selve de frem- 

 springende Topklipper bredte sig Amblystegium uncinatum 

 var. orthothecioides og Antitrichia curtipendula. Den sidste 

 er en udpræget xerofil Mos og synes paa Færøerne at fore- 

 trække de højeste Fjeldtoppes fremspringende Partier. Enkelte 

 Steder har jeg truffet den længere nede, paa exponerede 

 Klipper og Blokke mod Syd, eller hvor Vandet ikke kunde 

 løbe ned paa den, dog overalt kun steril 1 ). Paa Klipper 

 paa Sydsiden af Toppen var Grimmia apocarpa almindelig 

 og naturligvis ogsaa den allestedsnærværende Andreæa petro- 

 phila. Udsigten fra Toppen var ret storartet. Syd paa saa 

 man de skarpe Kamme af Suderøens højeste Fjelde og mod 

 N. hævede begge Dimonerne sig op over Fjeldene ved 

 Tveraa. I det Fjerne øjnedes Skuø og Sandø og yderst i 

 V. Myggenæs, hvorimod de andre Øer smeltede sammen til 

 en gulgraa Masse med enkelte sneklædte Toppe længst mod 

 N. De nederste 200 M. af Øerne vare, saa langt jeg kunde 

 se, skjulte af Taagen, og dybt nede skimtedes Trangisvaag- 

 fjorden gjennem et let Taageslør, som var trængt ind 

 igjennem Dalen Vest fra. Jeg steg ned paa Nordsiden af 

 Fjældet, gjennem en stejl Kløft og ad en ligesaa stejl Skraaning 

 af løst Basaltgrus med meget fattig Vegetation, hvor en enlig 

 Cochlearia arctica blomstrede og var det eneste oplivende 



J ) Naar Simmons, i Botan. Notiser 1897, p. 71, skriver, at Antitrichia 

 curtipendula „är en af de vanligaste arterne i „haugens" lägre del", 

 maa der vistnok foreligge en Forvexling. Jeg har ialt samlet eller 

 noteret den fra 8 Lokaliteter, hvoraf de 5 ere Fjeldtoppe eller 

 Kamme, de 2 i c. 300 M. Højde o. H. og den ene nær Kysten, nemlig 

 Klipperne langs Stien mellem Ejde-Kirken og Mølen paa Østerø. Jeg 

 kan ikke tro, at en saa let kjendelig og iøjnefaldende Mos vilde 

 være undgaaet min Opmærksomhed, hvis den havde været hyppig. 



11* 



