165 



Fjelde i Baggrunden. Vegetationen var kjæragtig, pletvis 

 med Sphagnum og Hylocomier; næsten overalt, baade paa 

 vaade og tørre Steder, bredte Grimmia hypnoides sig. I en 

 fugtig Lavning , c. 200 M. oppe , traf jeg første Gang den 

 atlantiske Halvmos" Fl'etirozia purpurea i Selskab med Grimmia 

 hypnoides, Campylopus atrovirens, Sphagnnm tenellum o. fl. 

 I Nærheden voxede Mastigophora Woodsii sparsomt mellem 

 andre Mosser. I 300 M. Højde noterede jeg paa fugtig Bund 

 med spredte store og smaa Sten følgende: 



Paa Jord: Oligotrichum incurvum. 



Anthelia julacea, Breutelia chrysocoma. 



rigelig med Frugt. Andreæa alpina, c. fr. 



Grimmia hypnoides. Frullania Tamarisci. 



Hylocomium loreum. Diplophyllum albicans. 



— proliferum. Nardia scalaris. 

 Polytrichum juniperinum, $. 



— pilosum. P aa Sten: 



— alpinum. Grimmia elliptica. 



— subrotundum. — fascicularis. 

 Campylopus Schwartzii. Andreæa petrophila. 



Hist og her voxede noget Græs og Carex samt enkelte 

 Selaginella spinosa. Den øverste Del af Dalen skraanede 

 stejlt op mod den øverste Hammer og bestod af løst Basalt- 

 grus og store og smaa nedstyrtede Blokke med meget fattig 

 Vegetation. Et enkelt Sted voxede Sphagnum quinquefarium. 



Saadanne Indsænkninger (Færingernes „bottnar") som 

 den her skildrede ere almindelige paa Færøerne, om end af 

 meget vexlende Størrelse, og Vegetationsforholcl. Vende de 

 mod N. eller V. og derfor ere mere fugtige paa Grund af 

 sparsomt Solskin, er Fanerogarnvegetationen mere tilbage- 

 trængt og Mosserne dominerende. Paa 0.- og S.-Siden af 

 Fjeldene er Forholdet gjerne omvendt. Højden over Havet 

 har selvfølgelig ogsaa stor Indflydelse. Man kan passende 

 inddele dem i to Slags, nemlig med og uden Sø i Bunden, 

 hvilket i Reglen har en ikke ringe Indflydelse paa Vege- 

 tationen. Til første Slags hører Kvanhaugen paa N.-Siden 

 af Suderø (se Pag. 158) og Dalen N. for Famien (se Pag. 161). 



