174 



Dicranum Starkei. 

 Grimraia ericoides. 



— fascicularis. 

 Amblystegium uncinatum. 

 Hylocomium loreum. 



Ved Nedstigningen fandt jeg i c. 500 M.s Højde, paa et fug- 

 tigt Sted under en Klippe, en stor Pude af den for Øerne 

 nye Astrophyllum medium. 



Den 25de Maj, 2den Pintsedag, afrejste Børgesen og 

 jeg i Baad til Thorshavn. Det var min Hensigt, under mit 

 Ophold i Eide, at lade mig ro over til Tjørnevig, for derfra 

 at foretage en Exkursion til Fjeldene N. for Saxen, men jeg 

 maatte desværre opgive det, paa Grund af den vedvarende 

 stærke Nordenvind, som vanskeliggjorde Landing paa denne 

 udsatte Brændingsplads. Paa Grund af Vejret maatte vi op- 

 sætte Afrejsen til om Eftermiddagen , hvorved Tiden blev 

 saa knap, at et Ophold paa den lange Vej gjennem Sundet, 

 for at foretage Undersøgelser, umuliggjordes. Vi naaede først 

 Thorshavn Kl. 9 Aften. 



Den 27de Maj. Vi afrejste med „Smiril" til Midvaag 

 paa Vaagø. Om Eftermiddagen undersøgte vi de sandede 

 Omgivelser af Bugten og forefandt en ret frodig Vegetation 

 af Elymus arenarius, Halianthus peploides og Carex incurva. 

 Herfra gik vi til Servaagsvandet. Haugen, som vi kom igjen- 

 nem, havde den sædvanlige Vegetation af Calluna, Erica 

 cinerea, Narthecium, enkelte Carices og Gramineer, Polygala 

 depressum o. s. v. ; af Mosser vare Diplophyllum albicans, Poly- 

 trichum pilosum og subrotundum og Nardia scalaris aim. 



Den 28de Maj. Opad Dagen gik jeg til Baasdalafaldet 

 ved Sydenden af Sørvaagsvandet. Vandet fra Søen falder 

 her, efter et kort Løb paa et Par Hundrede Meter over 

 Klippebund og løse Blokke, næsten lodret ned i Havet fra en 

 Højde af henved 30 M. Dette Fald skal, saavel i Henseende 

 til Vandmasse som Højde, være det største paa Øerne, og 

 selv om det er forholdsvis ubetydeligt, forhøjes dets Virk- 

 ning af de nøgne og bizarre Klippeformationer, som omgive 



