177 



træffe saadanne øde, grusede Strækninger, der uden Tvivl 

 skylde Vinden deres Nøgenhed. At dømme efter de isolerede 

 Rester af Græsbeklædning, synes det som om flere af disse 

 Lokaliteter tidligere have været dækkede af en tilmed tæt 

 og kraftig Vegetation. I Virkeligheden traf jeg ogsaa paa 

 mangfoldige Skard og Halse en tæt Plantevæxt, især be- 

 staaende af Græs , Car ex og Mos , navnlig Hylocomier og 

 Grimmier (ericoides og hypnoides). Det er derfor sandsynligt, 

 at dette Tæppes Modstand brydes ved at det, af en eller 

 anden Grund, faaer et Hul paa den værste Vindside; Vinden 

 kan da efterhaanden faa Bugt med hele Plantedækket. I 

 denne Forbindelse kan anføres, at Færøerne mangle mange 

 af de i Europa ellers almindelige sandbindende Mosser. Til 

 de vigtigste af disse høre enkelte Polytrichum- Arter, og saa- 

 danne findes paa Færøerne i rigelig Mængde, navnlig Arterne 

 P. pilosum og alpinum, som ogsaa gjøre god Fyldest, hvor 

 de kunne. Men dermed ere vi næsten ogsaa færdige. De 

 øvrige mangle enten eller ere saa sjeldne, at de neppe 

 spille nogen Rolle. Ceratodon purpureus og enkelte Bryum- 

 Arter have nogen Betydning, og af ellers ikke eller under- 

 ordnet sandbindende Mosser optræder den allestedsnær- 

 værende Nardia scalaris og bidrager uden Tvivl i ikke ringe 

 Grad til at fæstne den løse Grusbund. 



Mit foreløbige Maal var et af Bøfjeldene „Snaldansfjeld", 

 hvis Top naaer en Højde o. H. af 618 M. Den øverste Del 

 af Fjeldet er bred og svagt hvælvet, uden fremspringende 

 Klipper, men stenet og gruset Fjeldmark med meget fattig 

 Vegetation. Ranunculus glacialis prydede ogsaa her de øde 

 Strækninger. En stærk Hagelbyge, efterfulgt af Sne, dækkede 

 i faa Øjeblikke Fjeldets Top, hvorfor jeg foretrak at stige 

 ned til blidere Regioner. Gjennem en stejl Kløft naaede jeg 

 Bunden af en dyb Indsænkning tæt S. for Vigum, c. 220 M. 

 o. H. Paa S.-, V.- og Ø.-Siden er den dækket af de høje 

 Fjeldes næsten lodrette Hamre, og nedenfor disse skraaner 

 Terrænet stejlt ned mod Dalbunden, hvis Midte opfyldes af 



Botanisk Tidsskrift. 21. Bind. 12 



