214 



naaede efter en meget besværlig Vandring, da det i den 

 tykke Taage ikke var muligt at finde de bekvemmeste Steder 

 paa den sumpede eller med fremspringende Klipper opfyldte 

 Brække. Ved Trelavandsskardet blev Taagen tyndere og 

 samtidig begyndte det at regne. Jeg foretrak derfor at gaa 

 over Skardet og hjem østenom Fjeldet, hvor der var mere 

 Læ, tilmed da jeg saa med det samme kunde opfylde mit 

 Løfte til Hr. Overlærer Bergh i Thorshavn, at maale Tem- 

 peraturen af den varme Kilde ved Fuglefjord, hvortil Over- 

 læreren havde medgivet mig et nøjagtigt Thermometer. Efter 

 nogen Søgen lykkedes det mig at finde Kilden, som flyder 

 ucl af den stejle græsklædte Skraaning tæt ovenfor Strand- 

 klipperne. Vandets Temperatur var, Kl. 7 30 Eftm., 19V2° C, 

 Luftens og det rindende Overfladevands I2V2 0 G. Kildevandet 

 havde en ren Smag. Stenene, som det flød ud over, vare 

 dækkede af en mørkegrøn Traadalge. Bøen ved Nordre-Gøte 

 gjorde et frodigt Indtryk; navnlig vare Kartoffeltoppene 

 kraftige og ligesaa høje som ved Sand paa Sandø. Men 

 Jorden var ogsaa her stærkt sandblandet. Kl. 9 Aften 

 naaede jeg tilbage til Syder-Gøte. 



Næste Dag, den 9de Juli, rejste jeg over Skaale og 

 Selletræ til Kollefjord. Vardevejen fra Skaale til Selletræ 

 gaar langs en Gjov, som tæt ved Skaale er ret dyb og, 

 saa vidt jeg kunde se, havde en frodig Plantevæxt. Gjoven 

 gaar tværs over Fjeldet, men aftager i Dybde op efter og 

 er paa Selletræsskardet næsten umærkelig, for igjen at blive 

 dyb paa V.-Siden af Fjeldet. Paa Stenene i Elven, som 

 løber 0. paa i Gjoven oppe ved Skardet, fandtes Fontinalis 

 gracilis i stor Mængde. Fjeldovergangen er ejendommelig 

 smuk. Umiddelbart N. derfor knejser Helgafjeld med sin spidse 

 Top, og mod S. hæver sig den mørke, langstrakte Skaale- 

 kamp. Paa en Strækning indsnævres Skardet af høje Klippe- 

 masser, over hvis Fod Stien snoer sig tæt ude ved Elven. 

 Fra Selletræ lod jeg mig sætte over til Kollefjord, hvor jeg 

 overnattede. 



