234 



stamning fra denne Plante — er stærkest udviklet paa den 

 Side af Stænglen, der er modsat det til Stængelleddet hørende 

 Blad. Stængelleddene ere forneden noget fortykkede. 



Bladene ere afvexlende, toradede, siddende, bredt 

 stængelomfattende, 5 — 6 cm. lange, 1 — 2 cm. brede (paa de 

 ældre Skud kortere), stive, i hele deres Længde lige brede, 

 bueformet tilbagebøjede, ofte tildels sammenfoldede, mere 

 eller mindre bølget-krusede , helrandede med bred, afrundet 

 flad, undertiden kappeformet sammentrukken Spids. Midt- 

 nerven er brungrøn, paa hver Side af denne er der 1 — 2 

 større Nerver og i hvert Mellemrum 1 — 2 mindre Nerver. 

 Alle Nerver ere forbundne ved faa og fine Tværnerver; de 

 derved dannede Areoler ere længere end brede, kun op imod 

 Spidsen ere de omtrent af samme Længde og Bredde. Paa 

 Ide yngste Skud træffes Blade, der ere indtil 10—15 cm. 

 ange, flade, med meget bred, rødbrun Midtnerve. 



Skedehinderne paa de ældre Skud ere korte, (i Au- 

 gust henvisnede), paa de øvre Stængelled indtil 1 cm. lange 

 og 0,6 cm. brede, tæt omsluttende Stængelen, foroven lidt 

 udstaaende, papiragtige. I Spidsen ere de butte, paa de 

 yngre Skud og paa Efteraarsskudene store og foroven noget 

 klokkeformet udvidede, hele, længere nede paa Stænglen 

 kløvede og tilsidst frynsede inden de helt forsvinde. 



Axstilkene ere 3— 4 cm. lange, trinde og uden Længde- 

 fure, lige tykke overalt og af Tykkelse som de øvre Stængel- 

 led eller lidt tykkere, som oftest krummede, men med op- 

 rette Ax. 



Axene ere IV2— 2 cm. lange, tykke, valseformede, lidt 

 tilspidsede, med mange (20 — 30) tæt siddende Blomster. 



Blomsterne aabne sig ofte slet ikke; Blosterbladene 

 ere noget bredere end lange, i Spidsen indadbøjede og med 

 en Udvidelse eller Pukkel udvendig, ved Grunden. Der er 4 

 Støvblade (som ifølge G asp ar y ere fuldstændig golde) med 

 siddende Støvknapper. 4 Støvveje, hvis tykke, noget udad- 

 bøjede Grifler bære skiveformede, fladtrykte Ar. 



Moden Frugt er ikke iagttaget. 



I forskjellige engelske Tidsskrifter (se den udførlige Text) 

 findes omtalt en Potamogeton, som er iattaget paa forskjellige 

 Steder i Storbritannien og Irland og som af Bennett og 

 Fryer er henført til P. undulatus Wolfg. Denne engelske 

 Plante, som er beskrevet i to Hovedformer, var. Cooperi 



