235 



Fryer og var. Jacksoni (Lees), anses af begge de nævnte 

 Forfattere som en Hybrid mellem P. crispus og P. perfolia- 

 tus, og da Fryer siger at have foretaget nøjagtige Krydsnings- 

 forsøg, er denne Formodning uden Tvivl rigtig. Derimod kan 

 jeg ikke tiltræde den Anskuelse, at denne Plante skulde være 

 lig med P. undulatus Wolfg. Det samme gjælder om en 

 Potamogeton fra Bodensøen , som af Schroeter er henført 

 til P. undulatus Wolfg. Alle de Exemplarer, jeg har set, vare 

 enten simpelthen P. perfoliatus eller muligvis P. crispus x 

 P. perfoliatus, men sikkert ikke den ægte P. undulatus. 



Da P. undulatus Wolfg. altid er øjensynlig steril, og da 

 jeg gaar ud fra, at enhver virkelig Art, Underart éller Varietet 

 under normale Forhold sætter moden Frugt og dette ikke 

 er Tilfældet med denne, anser jeg dens hybride Natur for 

 hævet over enhver Tvivl. Jeg opfatter den som fremkommen 

 ved en naturlig Krydsning mellem de to Arter P. crispus og 

 P. praelongus. 



Slægtskabet med P. crispus viser den ved hele sin Voxe- 

 maade og særlig ved sin rendede Stængel, en Karakter, der 

 er meget ejendommelig for denne Art, men den adskiller sig 

 fra denne ved sin kraftige, buskede Væxt, sine sværere 

 Stængler, sine større, mere bølgede, men mindre krusede, 

 stærkt grønne, helrandede Blade, tættere og større, men altid 

 sterile Ax. Affiniteten med P. praelongus ses af Blad- 

 nervationen, de store paa de yngre Skud mere blivende 

 Skedehinder og de glatte Bladrande, men den afviger ved 

 de omtalte med P. crispus fælles Karakterer. 



Denne Formodning, som allerede G as par y har udtalt, 

 deles ogsaa af P. Ascherson, men den allerbedste Be- 

 kræftelse har den fundet ved en Undersøgelse af C. Raun- 

 kiær, som vil blive optaget i hans fortjenstfulde Værk: „De 

 danske Planters Naturhistorie", og som jeg med Forfatterens 

 velvillige Tilladelse i den udførlige Text har gjengivet in extenso. 



Raun ki ær viser, at den flade rendede Stængel 

 (Fig. 1 B og C) tyder paa Slægtskab med P. crispus, da denne 

 Karakter kun findes hos denne og med den krydsede Pota- 

 mogeton-Yowmv. I Barken har baade P. undulatus og P. 

 praelongus talrige Karstrænge; disse ere svagt udviklede hos 

 P. perfoliatus og mangle ganske hos P. crispus (Fig. 1 A og B). 

 Ogsaa med Hensyn til Centralcylinderens Bygning er Slægt- 

 skabet med P. praelongus iøjnefaldende (jfr. Fig. 2 A og K), 



