266 



Anholt bestaar saaledes af to fra hinanden skarpt afgræn- 

 sede Dele: Vestlandet, høje Bakker af diluvial Oprindelse, 

 i Hesteskoform omgivende en lav og fugtig Strækning („Kjæret"), 

 der tildels er Mose, og som siges før at have været Sø, og 

 Østlandet, fladt Terræn med mange Klitter og med parallele 

 Rækker af gamle Strandlinier, der vise denne Dels Oprindelse. 

 — Omtrent midt paa Øen, i Læ af Vestlandets Bakker, 

 ligger Anholt By, der tæller omtrent 180 Indbyggere, og 

 som — fraset Fyret — er det eneste Sted paa Øen, hvor 

 der bor Mennesker. 



J. P. Jacobsen har i Ilte Bind af dette Tidsskrift 

 givet en Liste over Anholts Planter. Skjønt han ikke siger 

 et Ord om Vegetationens Karakter, vil man dog af For- 

 tegnelsens mange Sandplanter let kunne se, at det meste af 

 Øen er Sand. Dette gjælder saaledes — foruden Strand- 

 kanten — hele Østlandet og alle Vestlandets Bakker; kun 

 „Kjæret" og nogle faa lyngbevoxede Lokaliteter bære ingen 

 Sandflora. — Vi finde da paa Anholt tre Sandfloraer: 

 Strandens, Østlandets og Vestlandets, men de ere, som 

 nedenfor skal ses, ingenlunde ens. I det følgende ville de 

 blive omtalte i den nævnte Orden; Slutningen vil blive gjort 

 med „Kjæret". 



Med Stranden menes her for det første alt det, der 

 ligger udenfor den yderste sammenhængende Klitbræmme og 

 nedenfor de høje Bakkers Fod, og dernæst (i Østlandet) 

 selve Strandklitpartiet saa langt ind, som Klitterne ere 

 dannede af almindeligt, fint, hvidt Kvartssand og bære den 

 sædvanlige Klitvegetation, der er kjendt fra de jyske Klitegne. 

 (Fig. 1, det lodret skraverede). 



Af de paa Forstranden opskyllede Tangarter er Fur- 

 cellaria fastigiata langt den almindeligste; dernæst finder 

 man almindelig voxende paa Sten ved Stranden Fucus serra- 

 tus, F. vesiculosus og paa Nordvestrevet F. spiralis. 



Forstranden er ofte vegetationslos; hist og her — mest 

 paa Sydøstkysten, hvor der med de fremherskende Vesten- 



