326 



Om Haptérerne hos Laminaria saœharina (L.) Lam. 



Af 



Morten Pedersen. 



(Uddrag af foregaaende Artikel). 



Under mit Ophold ved biologisk Kursus i Frederikshavn 

 i Sommeren 1897 fik jeg Lejlighed til at studere en abnorm 

 Haptérdannelse hos en Laminaria saœharina. Exemplaret 

 havde vi taget paa lavt Vand nær Kysten udfor Strandby, 

 hvor Havbunden var fast Sand, dækket af smaa Rullesten. 

 Alle Exemplarer af nævnte Alge vare her temmelig smaa, 

 hvilket maaske skyldes den Omstændighed, at der paa dette 

 Sted gaar en ret konstant stærk Strøm, som sikkert er i 

 Stand til at flytte Alger med saa stor Overflade, naar de 

 kun ere fæstede til en Sten af en Kartoffels Størrelse. 



Før jeg beskriver det abnormt udviklede Haptérapparat, 

 skal jeg tillade mig at minde om den normale Udvikling af 

 Hæfteapparatet hos Laminaria. Kimplanten danner strax 

 det første Aar et Kuld Hapterer, dernæst efter en Hvileperiode 

 et nyt Kuld ovenfor det gamle, og dette fortsætter sig ret 

 regelmæssigt, indtil vi faa de velbekjendte store Haptér- 

 systemer, hvor det dog ofte er vanskeligt at skjelne mellem 

 de enkelte Generationer, da Haptérgrenene voxe ind mellem 

 hverandre. Her fandt vi ofte de smaa Rullesten helt om- 

 klamrede af Haptérsystemet (Fig. 1). Det omtalte Exemplar 

 var imidlertid fæstet til et ældre Individ af Furcellaria fasti- 

 giata , idet et Par Haptérgrene krogformet omfattede Rød- 

 algen, medens alle de andre Grene vare lange og ranglede, 

 uden Hæfteskiver og hang frit ned som en underlig sammen- 

 filtret Dusk (Fig. 2). Tværsnit viste, at baade de normale, 

 fungerende og de abnorme, funktionsløse Haptérgrene ere 

 byggede efter samme Princip: Styrkevæv i størst Maalestok 



