XVIII 



H. Mortensen, Oppermann, Ostenfeld-Hansen, O. Paulsen, O. G. Petersen, 

 Prytz, Raunkiær, F. K. Ravn, E. Rostrup, Wiinstedt, Warming. 



Lektor, Dr. O.G.Petersen talte om vore Skovtræers Rødder. 



Medet den 20. Marts 1897. 



Tilstedevare: Boldt, Didrichsen, Friedrichsen, H. Feilberg, E. Hallas, 

 Hartz, Kolderup Rosenvinge, Kruuse, Michelsen, Ostenfeld-Hansen, O. 

 Paulsen, O.G.Petersen, Raunkiær, F. K. Ravn, E.Rostrup, Simmons, 

 Warming. 



Stud. mag. C. Ostenfeld-Hansen foreviste tørrede Exemplarer af Ana- 

 statica hierochuntica og Asteriscus pygmæus, begge fra Biskra. 



Stud. mag. Ove Paulsen talte derefter om Anholts Vegetation. 



Anholt bestaar af to fra hinanden skarpt afsatte Dele, en mindre 

 vestlig og en større østlig. Den første bestaar af høje diluviale Bakker 

 (indtil 150 Fod), der i Hesteskoform omgive et lavt, fugtigt Terræn, tid- 

 ligere Sø. En Del af disse Bakker er opdyrket, beklædt med magert 

 Korn eller ( oftest) udlagt til Græsmark. Jordbunden er fattig, thi over 

 de diluviale Lag ligger Sandlag af yngre Oprindelse. Man finder her 

 især: Agrostis vulgaris, Festuca rubra, Anthoxanthum odoratum, Airop- 

 sis præcox og caryophylleus, Jasione montana, Campanula rotundifolia, 

 Knautia arvensis, Carlina vulgaris, Teesdalia nudicaulis, Hieracium 

 Pilosella osv. 



En anden Del af Bakkerne er udyrket og henligger som Klit, delvis 

 beplantet med Bjergfyr, med forøvrigt klædt med de sædvanlige Klit- 

 planter (Psamma, Carex arenaria, Galium verum, Campanula rotundi- 

 folia osv) ; desuden ses undertiden store grønne Tuer af Empetrum 

 nigrum og Juniperus communis. Af og til ses tykke Mostuer (Dicra- 

 num scoparium, Hylocomium triquetrum) og smaa Exemplarer af Poly- 

 podium vulgare. 



Den fugtige Dal („Kjæret") mellem Bakkerne er delvis udgrøftet, 

 — og her findes frodige Kornmarker og gode Enge, — delvis endnu 

 sur Eng. Her noteredes f. Ex. Juncus lampocarpus, filiformis, Gerardi, 

 Carex vulgaris, Hydrocotyle vulgaris, Equisetum limosum, Littorella 

 lacustris, Radiola millegrana o. a. 



Øens større østlige Del („Ørkenen") er en flad Sand- eller Sten- 

 slette med en Mængde Klitter. Sandet er meget groft, rødligt, og der er 

 en skarp Grænse mellem dette „Indsand" og det langt finere Kvarts- 

 sand, der findes langs hele Kysten. I „Ørkenen" findes en Mængde 

 gamle Strandlinier, der vise dens Oprindelse. For ikke mere end 300 

 Aar siden var den bedækket med Fyrreskov, hvoraf nu end ikke Spor 

 er tilbage. 



Vegetationen er overordentlig fattig. Planterne staa spredt. — kun 

 Polytrichum piliferum (sandbindende) danner smaa „Samlag". Der findes 

 ellers: Weingærtneria canescens, Hieracium umbellatum (kortstænglet), 

 Thymus Serpyllum og Pimpinella Saxifraga, mindre hyppigt Viola 

 tricolor, Campanula rotundifolia, Armeria vulgaris, Lotus corniculatus 

 o. a. Af Lichener er navnlig Cornicularia aculeata almindelig, ofte løs- 

 reven og samlende sig i Hjulspor eller andre Steder, hvor der er Læ. 



