XX 



Tværbjælker. Taleren havde iagttaget saadanne i Veddet hos Pinns 

 Strobus og knyttede til Forevisningen af en Afbildning heraf en Be- 

 mærkning til Raatz's Postulat, at den Omstændighed, at en Trabecula 

 kunde strække sig gjennem mange Trakeïder, rokkede Samo's Initial- 

 theori. Dette vilde ialfald ikke være Tilfældet, dersom det kunde paa- 

 vises, at Bjælkerne fortsattes ud i den sekundære Bark. (Senere Til- 

 føjelse: En saadan Paavisning findes i Sanios Afhandling om Fyrrens 

 Anatomi i Pringsheims Jahrbücher.) 



c) Om en ved Fejning af Vildtet fremkaldt Væxtanom al i 

 i en Pilegren, hvorved der paa en Strækning er fremkommet °2 parallelt- 

 løbende, foroven og forneden sammenløbende Grene. Vil blive trykt. 



Dr. L. Rolderup Rosenvinge talte derefter 



a) om Pleurocladia lacustris A. Br. , en af de faa kjendte 

 Ferskvands-Phæophyceer , hvilken fandtes i Selskab med en Batracho- 

 spermum taget ved Tystrup af Ostenfeld-Hansen. 



b) Om parasitiske Florideer. At Florideer voxe epifytisk paa 

 andre Alger, er som bekjendt meget almindeligt. I nogle Tilfælde er 

 Epifyten knyttet til en bestemt Art af Værtplante, uden at der er Grund 

 til at formode noget parasitært Forhold mellem dem; saaledes voxer 

 Polysiphonia fastigiata altid paa Ascophyllum nodosum. Nogle Flori- 

 deer, som voxe paa andre Florideer og altid paa en bestemt Art, have 

 vel Størstedelen af deres Legeme udenfor Værtplanten, men den nederste 

 Del trænger ind i denne, og den paagjældende Plante maa da betegnes 

 som endofytisk. Hvorvidt den ogsaa kan betragtes som ægte parasitisk, 

 er i de fleste Tilfælde tvivlsomt, da Endofyten er udstyret med Kroma- 

 toforer og saaledes muligvis i Stand til at hente al sin Næring fra det 

 omgivende Havvand. Saadanne Alger ere Janczeicskia verruciformis 

 paa Laurencia obtusa, Ricardia Montagnei paa Laurencia obtusa. 

 Endvidere optræder Choreocolax Polysiphoniæ paa Polysiphonia fasti- 

 giata. Af samme Slægt beskrev Kuckuck i 1894 en Art, som voxer paa 

 Rkodomela subfusca, og som er særlig interessant derved, at den er 

 farveløs, idet den ganske mangler Kromatoforer, og saaledes maa være 

 en ægte Parasit Denne Art er gjentagne Gange fundet af Taleren i 

 de danske Farvande, første Gang i 1893. 



Ægte parasitisk skal ogsaa Harveyella mirabilis være, der optræder 

 paa den samme Værtplante 1 ). Interessant er det, at flere af de endo- 

 fytiske Florideer ere nær beslægtede med deres Værtplanter. Dette er 

 saaledes Tilfældet med Gonimophyllum Buffhami, der voxer paa Nito- 

 phyllum laceratum og med Callocolax neglectus paa Callophyllis 

 laciniata. Som et herhen hørende Tilfælde har man ogsaa opfattet de 

 kugleformede Tetrasporefrugter, Nemathecier, hos Phyllophora Brodiæi 

 o. a. , idet de af Schmitz ere blevne betragtede som selvstændige endo- 

 fytisk voxende Florideer, henregnede til Slægten Actinococcus. Denne 

 Anskuelse er dog senere bleven imødegaaet af Darbishire, som hævder, 

 at disse Nemathecier ere Phyllophoraens egne Organer, til hvilken Me- 



*) Kuckuck er senere kommet til det Resultat, at Choreocolax albus er 

 Tetrasporeformen til Rarveyella mirabilis. 



