66 



Sag i Betragtning, nemlig Forekomsten af ægte Halvbuske. 

 Hvis der findes saadanne, altsaa Planter, hvis Skud aarlig delvis 

 dø bort og erstattes af nye, der skyde frem fra nedre for- 

 vedede Dele, saa maa det ogsaa antages, at eenaarige Planter 

 kunne forekomme; thi saa er det givet, at Livsbetingelserne 

 kunne blive saa daarlige, at unge, mindre forvedede Skud 

 maa dø, og derfra falder det naturligt at slutte, at urteagtige 

 eller lidet forvedede Planter ogsaa maa dø. 



Men af typiske Halvbuske ved jeg ingen at nævne, — 

 ved nøjagtigere Undersøgelser vil der dog maaske kunne 

 findes nogle. 



Sluttelig maa det bemærkes, at Mosser manglede næsten 

 fuldstændig i Krattet; næsten overalt skinnede den nøgne, 

 stenede, rødbrune Bund gjennem det tynde Vegetationsdække. 



Om Saftplanterne er der ikke meget at sige. 



Agave arner icana L. og Fourcroya gigantea Vent. (den 

 første med, den sidste uden Torne langs Bladranden) fore- 

 kom almindelig ; et enkelt Blad kunde være over 2 M. langt. 

 Ikke sjældent saas Exemplarer med Blomsterstande, som 

 havde blomstret eller skulde til at blomstre, thi Blomstrings- 

 tiden synes at være den samme for alle Planter: i Slut- 

 ningen af Januar, lige inden vi rejste hjem, naaede vi netop 

 at se de første Blomster. 



Den oftere omtalte Bromelia Pinguin var en af de al- 

 mindeligste Planter; den har ligesom Agaven en Roset af 

 lange Blade ved Jorden, men disse ere smallere, mindre 

 kjødfulde og mere tornede. 



Gacteerne optraadte her langtfra i en saadan Fylde som 

 i de tørre Krat paa St. Croix, dog vare især den store Søjle- 

 kaktus (Cereus floccosus Hort. Ber.), Opuntia Tuna Mill, og 

 den lille Op. humilis meget almindelige. 



Lianerne derimod vare her forholdsvis stærkt repræ- 

 senterede. Bignonia unguis L. klatrede op ad Træstammerne, 

 holdende sig fast med sine „Kløer" , smaa Kroge , af hvilke 

 hvert Blad danner tre ; desværre saa vi den intetsteds blom- 



