68 



smaa Rødder, og de holdt aabenbart godt fast, thi man 

 kunde se Exemplar er af den store Art T. utriculata med 

 meterlange Blade siddende bogstavelig talt paa en Pind, der 

 var mindre end fingertyk (Tavle 10). 



Disse Planter optage Luftens Fugtighed ved Hjælp af 

 smaa skjoldformede Haar, hvormed Bladene ere besatte. 

 I T. utriculata 1 s store Bladskeder fandtes ofte Vand i litervis, 

 som løb ud, naar den vendtes om, desuden Muld, Bladrester, 

 Smaadyr, Skolopendre og meget andet. Det antages, at den 

 drager Næring af disse organiske Rester. 



Til Epify terne kunne sluttes de parasitiske Planter, 

 der for de højere Planters Vedkommende saa godt som ude- 

 lukkende repræsenteres af Loranthus emarginatus Sw. , da 

 den anden vestindiske Loranthacé (Phoradendron) er sjælden. 

 Loranthus var meget almindelig i Krattet, snyltende paa 

 Træer og Buske, som den omklamrer og sender Sugerødder 

 ind i. Den spirer paa Grenene og naaer aldrig Jorden, er 

 saaledes en ægte Parasit 1 ). 



I en Dal omtrent midt paa Øen laa en lille Lagune 

 med brunt, uklart Vand. Denne Lagune omgaves af et frisk 

 grønt Bælte af Laguncularia racemosa, en velkjendt tropisk 

 Busk, der hører til Gombretaceerne, og som plejer at voxe i 

 Mangrovesumpene. Her var den imidlertid eneherskende, og 

 den trivedes frodig i det ganske lave Vand. Dens glinsende 

 Blade indtoge i de varme Middagstimer ejendommelige 

 Stillinger: Bladstilken var snoet, saa at Bladet kom til at 

 staa lodret i det Plan, der dannes af Stængelen og det af 

 Bladet støttede Sideskud. Angaaende Laguncularia' s Aande- 

 og Støtterødder samt Bladanatomi vil man finde Besked hos 

 Børgesen (S. 45—46). 



J ) Under vort Ophold i Vestindien fandt vi Loranthus emarginatus 

 snyltende paa følgende Planter: Pisonia subcordata (meget hyppig), 

 Croton astroites (hyppig), Antherylium Rohrii (hyppig), Nerium 

 Oleander (Landfogedens Have paa St. Jan) , Anona sp. , Crescentia 

 Cujete. 



