74 



hvis Blade paa Oversiden ere blanke, paa Undersiden be- 

 dækkede med tæt gyldenrød Filt, — og endelig længere øst 

 paa ind i Skoven, stadig bakket og med mange Krumninger. 

 Hvert Øjeblik aabner der sig Udsigt over Havet med dets 

 Holme og Smaaøer, kantet af Strandens hvide Koralsand, — 

 eller Vejen fører ned i en dyb og fugtig, skyggefuld Dal, 

 forbi Ruinerne af en Plantage fra Øernes gode Tid; paa de 

 gamle, mørke Murrester staar et stort Figentræ, hvis Rødder 

 ligge ned over Fladerne som tykke Tove. 



Disse Ruiner vise, at Landet har været opdyrket, og 

 følgelig er Skoven ingen Urskov, skjønt man kunde fristes 

 til at tro det, naar man ser den. Ganske vist er Højden 

 ikke særlig stor, — en kraftig Bøgeskov i Danmark har 

 omtrent samme Højde, — men Vegetationen er meget tæt, 

 og den er tillige meget uensartet. 1 dette sidste staar den 

 tropiske Skov i Modsætning til baade Grotonkrattet og den 

 nordiske Skov, thi i begge disse er der een eller faa Arter, 

 der dominere. Her paa St. Jan var der ingen Planteart, der 

 særlig gav Vegetationen sin Karakter, denne var netop Mang- 

 foldigheden og Uensartetheden. 



Et af de almindeligste Træer var den tidligere omtalte 

 Bignoniacé Tecoma leucoxylon, der her var et højt og smukt 

 Træ , men mange andre gjorde den Rangen stridig, f. Ex. 

 Andira inermis („Picter tree"), Zanihoxylum Clava Herculis, 

 Morisonia americana L., hvis graa, haarde, kuglerunde Frugter 

 vare meget paafaldende, Ixora, Faramea, Mammea og Clusia 

 (meget aim. som „Epifyt" paa Træer og Klipper (Fig. 27, 

 S. 71), Ficus- Arter o. a. ; Eriodendron syntes at være sjælden, 

 der saas kun eet (kæmpestort) Exemplar. 



Af Buske var der kun faa, hvilket ganske naturlig 

 finder sin Grund i, at der var saa mange Træer, og at disse 

 stode saa tæt; — nævnes kan den „ægte" Jasmin (Jasminum 

 pubescensW.) med smukke, hvide Blomster, Miconia, Psychotria- 

 Arter o. a. 



I den dybe Skygge under Træerne trivedes Bregner og 



