107 



smaa kølleformede Haar, der gjøre Indtryk af at være Ud- 

 spilinger af Kutikula ovenover visse smaa Geller i Overhuden 

 (Fig. b). Spalteaabningerne ligge paa begge Sider, have Bi- 

 celler og ligge i Flugt med Overhudens Yderside (Fig. e, 

 øverst). Et (—to) Lag Palissader og et Svampvæv, dannet 

 af 3 — 4 Lag afrundede Geller. 



Det mærkeligste ved dette Blad er imidlertid, at der i 

 Mesofyllet findes store, tyndvæggede Rum af forskjeliig, uregel- 

 mæssig Form (Fig. 42 a paa Tværsnit , c,d,e (nederst) paa 

 Fladesnit). Fig. e viser, at de kunne være meget lange, rør- 

 agtige, forgrenede, og at to kunne støde op til hinanden. 

 Ogsaa paa Tværsnit ser man ikke sjælden, at de ere vide 

 Rør, der løbe ud og ind i Mesofyllet. (Dette kan ikke ses paa 

 Fig. a). Fig. d (Fladesnit) viser et, der støder op til en Nerve ; 

 indeni den ses et Indhold af en homogen, noget lysbrydende 

 Masse (mørk paa Fig. d) med forskjell ige Huller i. Dette 

 Indhold er vistnok størknet Mælkesaft, og Hullerne maa 

 kunne være fremkomne ved Størkningen. 



Czapek' s l ) Fig. 3 og 4 (Tavle II) giver et noget lignende 

 Billede af Sekretbeholdere hos Calystegia sepium og Convol- 

 vulus tricolor som vor Fig. 14 af Evolvulus, dog er at mærke, 

 at i sidste Tilfælde mangle de saakaldte „Nebenzellen", 

 o: Geller af Mesofyllet, der særlig slutte sig til Beholderen. 

 Saadanne findes i Gzapek's nævnte Figurer. 



Loranthus emar ginatiis Sw. fra St. Groix. (Se Fig. 43). 



Denne i Vestindien almindelige epifytiske Parasit er 

 anatomisk undersøgt af Hr. cand. mag. F. Kølpin Ravn, 

 der velvillig har overladt mig sine Tegninger og Optegnelser. 



Bladene ere kortstilkede, kredsrunde, mere eller mindre 

 udrandede, ret tykke, glatte og helrandede. De ere skraat 

 opadrettede og desuden noget sammenlagte med Hovedribben 

 som Axe. 



') Czapek: Zur Kermtniss des Milçhsaftsystems der Gonvolvulaceen. 

 (Sitzber. d. kais. Akad. Wiss. in Wien. Bd. GUI. 1894). 



