252 



Car ex Goodenowii, Ranunculus reptans, Taraxacum lœviga- 

 tum, Heleocharis palustris o. fl. 



Den 15de besøgte jeg Svovlkilderne og red dernæst over 

 Sveifluhåls Nord paa langs et temmelig jævnt, yngre Hraun 

 med Grimmia og faa Fanerogamer. Længere Nord paa langs 

 Uiidir-hliöar var der i Lien et lavt Krat af Betula odorata 

 og Salix fhylicifolia med S. glauca og lanata samt Hede- 

 buske ; det er vistnok det yderste Krat paa Reykjaneshalvøen 

 (Gullbringusysla) , i alt Fald traf jeg paa hele Turen 

 intet Krat længere Vest paa. Hraunet nedenfor Undir- 

 hli ar helt til Havnefjord over Kaldâ er gammelt og hedeklædt. 



Som Resultat af denne Exkursion tror jeg at kunne 

 sige, at Grønlund fuldkomment rigtigt har angivet Vege- 

 tationens Udvikling paa Lavaen. Jeg vil resumere mine egne 

 Iagttagelser saaledes : 



1. Udviklingen af Vegetationen i et Hraun er følgende: 

 1) Det rene Grimmia -Tæppe samler Muld til Fanero- 

 gamerne, af hvilke Pudeplanter (mest Fjældmarksplanter) 

 og nogle Hedeplanter indfinde sig først. 2) Efterhaanden 

 bliver det til en artsfattig Hede, og 3) senere undertiden i 

 Lavningerne til Græsmark. Om denne Græsmark skal 

 indfinde sig, beror paa følgende: Hraunet maa være ujævnt, 

 saaledes at Lavningerne ere saa betydelige, at der kan 

 samles en Del Muld. Den saaledes dannede Muld holder 

 Fugtigheden fra at fordampe, og Vandet vil paa den anden 

 Side have vanskeligt ved at synke gjennem den kompakte 

 Lava, følgelig kan der virkelig være en jævn Fugtighed 

 tilstede i Mulden, uagtet den kun har én Kilde at takke for 

 sin Tilstedeværelse, nemlig den direkte Nedbør (Bækløb og 

 Smaasøer findes næsten ikke paa hele Halvøen). 



2. Grimmia'en er mindre modstandsdygtig for Sandflugt 

 end Fanerogamerne; af disse modstaar Græsmarken bedre 

 Vind og Sand end Heden (Vogastapi). 



3. Egentlig Fjældmark optræder ikke paa Lavaen; den 

 maa kræve andre Betingelser for sin Existens; muligvis kan 



