292 



viste med Sikkerhed, skjønt man oftere har ment at 

 finde saadanne ! ). 



Kromatofo rerne synes at være væsentlig afvigende 

 fra andre Planters; de ere hul cylindriske eller hul- 

 kugleformede og ligge tæt indenfor Membranerne, i Form 

 følgende disse (Alfr. Fischer). For at faa dem at se maa 

 man oftest anvende særlige Methoder og Reaktioner; under- 

 tiden lader deres Bygning sig dog umiddelbart iagttage paa 

 de levende Geller. I øvrigt er den omtalte Struktur kun 

 paavist hos et forsvindende Antal Arter (af Slægterne Oscil- 

 latoria, Lyngbya, Tolypothrix, Ilapalosiphon etc.). 



Disse Kromatoforer synes at staa paa et lavere Stand- 

 punkt af Differentiation end de andre Algers, ikke at være 

 saa fuldstændigt udsondrede og afgrænsede mod Plasmaet, 

 som Tilfældet er hos de højere Alger. I de Tilfælde , hvor 

 man har beskrevet blaagrønt farvede Alger med ægte, sæd- 

 vanligt byggede Kromatoforer (Phragmonema 7 Glaucocystis, 

 Asterocystis etc.), har det vist sig, at vedkommende Arter i 

 Virkeligheden med større Ret henføres til andre Algegrupper 

 end til de blaagrønnes, med hvilken de blot have Farven 

 tilfælles. 



Farvestoffet, som indeholdes i de blaagrønne Algers 

 Geller , er i Regelen blaagrønt , mindre hyppigt olivengrønt, 

 gulligt, brunligt, rødligt, violet eller undertiden næsten rent 

 blaat. I øvrigt kunne disse Farver naturligvis nuanceres 

 paa yderst forskjellig Vis. Det blaagrønne Farvestof bestaar 

 af en Blanding af Klorofyl og F yk o cyan, det sidste 

 i Modsætning til Klorofyllet opløseligt i Vand. Derfor ud- 

 trækkes det af døde, tørrede Planter, der henstaa i Vand, 

 som en blaa fluorescerende Opløsning. 



Kornene. I Protoplasmaets ganske fmtkornede eller 

 -grynede Masse 2 ) finder man hyppigst nogle større, stærkt 



J ) Senest R. Hegler. 



2 ) Hos enkelte, t. Ex. Spirulina synet Plasmaet ganske homogent. 



