313 



som imidlertid synes at være meget udbredte i alt Fald i de 

 mere saltholdige Dele af vore Farvande 1 ). 



Inden Omtalen af de blaagrønne Algers Levevis sluttes, 

 maa det nævnes, at en stor Del Arter optræde som L ich en- 

 go ni dier. Saaledes baade Stigonema-Avtev , Puvulariaceer, 

 Nostocaceer, Scytonemaceer og Ghroococcaeeer ; derimod 

 kjendes ingen Oscillatoriaceer og Ghamaesiphonaceer blandt 

 de lichengonidiedannende Alger. Ved Licheniseringen de- 

 formeres Algerne i Regelen snart i den Grad, at Arterne 

 vanskelig gjenkjendes; man plejer i systematiske Værker over 

 blaagrønne Alger ikke at tage Lichenalgerne med; dette har 

 heller ikke fundet Sted i det foreliggende Arbejde. 



D. Undersøgelsen af de blaagrønne Alger. 



De blaagrønne Alger undersøges bedst og sikrest i 

 levende Tilstand, dels fordi Karaktererne da tydeligst træde 

 frem, og dels fordi flere Arter undergaa ret betydelige For- 

 andringer, naar de dræbes og konserveres. Da man imid- 

 lertid ofte er nødsaget til at studere konserveret Herbarie- 

 materiale, vil det maaske ikke være unyttigt her kortelig at 

 omtale de forskjellige tekniske Hjælpemidler, som ere i Stand 

 til at lette Undersøgelsen af disse Planter. Det skal først 

 bemærkes, at den bedste og i al Almindelighed den eneste 

 tilfredsstillende Maade, paa hvilken de blaagrønne Alger 

 kunne konserveres, er at indtørre dem hurtigt paa 

 Papir 2 ); herved forandres baade Farverne og Strukturen 

 mindst, og alle Arter lade sig bestemme, naar de ere kon- 

 serverede paa denne Maade og iøvrigt ere tilstrækkeligt ud- 

 viklede. Den hyppigst benyttede Konserveringsvædske , Al- 



1 ) Det fortjener her at bemærkes, at efter de foreliggende Data synes 

 de kalkborende Arter at være de af alle vore blaagrønne Alger, 

 som kunne gaa dybest ned (en rød Varietet af Mastigocoleus testa- 

 rum saaledes indtil 12 Favne), men forøvrigt forekomme de ogsaa 

 paa ganske lavt Vand. 



2 ) Man bør undgaa at presse Materialet for stærkt. 



