350 



Slægten Oscillatoria er ved de jævneste Overgange forbundet med 

 Phormidium ; den adskillende Karakter: Mangelen eller Tilstedeværelsen 

 af Skeder om Trikomerne, er ofte udvidsket, da Skederne hos mange 

 Phormidium-Årter hurtigt flyde ganske hen, og desuden kan der hos 

 enkelte Oscillatoria- Avler undertiden, dog sjældent, optræde tynde Skeder. 

 Det har dog vist sig mest praktisk at opretholde Adskillelsen af de to 

 Slægter, og i Regelen adskilles de ogsaa uden Vanskelighed allerede 

 ved det ydre Udseende, idet Phormidium- Arternes Thallus er bedre 

 sammenhængende, hindeagtigt og oftest fæstet til et Underlag, 

 Oscillatoriernes løst, klumpet eller fnugget og sædvanligt frit om- 

 drivende eller ganske løst fæstet. Som en almindelig Regel kan det 

 ogsaa fremhæves, at Oscillatoria især vox er i stilles taaende, Phormidium 

 oftest i strømmende Vand eller paa Jorden. Men, som nævnt, ere de 

 omtalte Karakterer ofte utydelige, og Artsbestemmelserne maa da ske 

 alene gjennem Trikomernes mikroskopiske Rygning. Slægten Oscillatoria 

 tæller mange Arter, ogsaa i Danmark, hvor flere sikkert ville findes, 

 og nogle spille en kvantitativ vigtig Rolle i det ferske Vands Alge- 

 vegetation. Inddelingen af Slægten i de nedenfor nævnte Grupper 

 skyldes Gomont; den er oftest let at gjennemføre, og Arterne fordeles 

 ved den meget naturligt efter deres Slægtskab. 



I. Prolificae Gomont. Trikomernes Spids stedse ret, 

 langt afsmalnet, med Hætte. Cellerne omtrent, isodiametriske 

 eller noget kortere end brede., aldrig meget korte; Plasmaet med 

 Luftvakuoler. Tynde eller middeltykke vandblomstdannende Fersk- 

 vandsalger (Plankton). 



41. Oscillatoria rubescens De Gandolle. 



Notice sur la matière qui colora en rouge le lac de Morat 

 au printemps de 1825, Mémoires de la Société de Physique et 

 d'Histoire Naturelle de Genève, III, 2 e partie, p. 29, 1825. 



Trikomerne frit omdrivende, enkeltvis eller samlede i en 

 blegt violet-rødlig Vandblomst, oftest ganske rette, stive, skjøre, 

 ikke indsnørede, 4 — 8 p. tykke; Spidserne efterhaanden langt af- 

 smalnede ; Skillevæggene oftest tydelige, hyppigt med Korn. Gellerne 

 bredere end lange (indtil 3 Gange); Plasmaet kornet og "med 

 Luftvakuoler. Endecellerne afsmalnede og afstumpede, med en 

 tydelig knapformet afsat, konvex eller stumpt kegleformet Hætte. F. 



Sjælland: Plankton i Furesøen (Ostenfeld). 



Denne og følgende Art staa hinanden meget nær og burde maaske 

 forenes, hvad der dog først kan ske efter Undersøgelsen af et større 

 Antal levende eller velpræparerede Exemplarer, end Forf. har haft til 

 sin Raadighed. Adskillelsen beror paa Farven samt Gellernes Højde og 

 Rredde. 



