377 



cyster, og Trikomerne vare stedse samlede i tenformede, kortere eller 

 længere, rette eller krumme Fnug. Fra den lignende Oscillatoria Agardhii 

 Gom. adskilles Aphanizomenon ved Endecellernes Mangel paa Hætte 

 (se p. 351). 



Aphanizomenon Flos-aqvae hører hjemme i det ferske Vand, i 

 Indsøer, Damme o. s. v. ; den danner her om Efteraaret normalt Sporer 

 og forsvinder derpaa ganske fra Overfladen. Med Aaer og Floder, der 

 have deres Afløb fra Søer, hvor Aphanizomenon trives, føres den ud i 

 Havet (jfr. Nodularia spumigena) og kan her i alt Fald i lidet salthol- 

 digt Vand som Østersøens leve i kortere eller længere Tid (dog danner 

 den, saavidt Forf. bekjendt , kun Sporer i Ferskvand). I den danske 

 Del af Østersøen forekommer den under lignende Forhold som Nodu- 

 laria spumigena og kjendes fra et Omraade fra Langeland mod Øst til 

 Bornholm; længere mod Øst er den fundet paa flere Steder lige indtil 

 ved Fyrskibet Sydostbrotten Syd for Umeå paa 63°20' n. Br. (ifølge 

 Cleve, L c, p. 17). 



Som Nodularia føres den med Østersøvandet gjennem Bælterne 

 (iagttaget i Storebælt og Øresund) ind i Kattegat, hvor den dog kun er 

 iagttaget ved Hellebæk og ved den svenske Kyst ved Skeldervik. I det 

 hele synes Aphanizomenon i endnu mindre Grad end Nodularia at 

 kunne taale Indvirkningen af det salte Vand, i hvilket dens Optræden 

 efter det foreliggende maa anses for ganske tilfældig og af ringe Varighed. 



Fam. Scytonemaceae. 



Denne Familie er i morfologisk Henseende allerede 

 langt mere differentieret end forrige, idet Traadene dels 

 udvise en Modsætning mellem Basis og Spids, dei 

 vel ikke er saa iøjnefaldende som hos Rivulariaceerne, 

 men dog stedse tydelig, dels ere falsk forgrenede 1 ). I 

 det hele indtager Familien en naturlig intermediær, men dog 

 vel karakteriseret, Stilling mellem Nostocaceerne og Rivula- 

 ceerne, fra hvilke sidste den let adskilles ved, at Trikomernes 

 Endeceller ikke ere haarformet udtrukne, men af omtrent 

 samme Beskaffenhed som de øvrige Geller. Forgreningerne 



l ) Slægten Microchaete, som ellers naturligt slutter sig til Scytonema- 

 ceerne, er dog ugrenet. Den henføres derfor undertiden (jfr. Kirch- 

 ner i Engler & Prantl: Nat. Pflanzenfam., Lief. 177, p. 76, 1898, til 

 Nostocaceerne, efter Forf.s Anskuelse dog med Urette, da denne sidste 

 Families ellers fuldstændige Homogenitet derved brydes (Micro- 

 chaete's Trikomer udvise en tydelig Modsætning mellem Basis og 

 Spids, medens begge Trikomernes Ender hos Nostocaceerne ere af 

 ganske samme Værdi). 



