NUTRITIONSOK.GANERNA. 



49 



Hos aila vertebrerade djur, d. v. s, hos däggdjuren, fog- 

 larna, amfibierna och fiskarna, har blodet en mer eller mindre 

 intensivt röd färg; men hos de lägre djuren utgöres det deremot 

 af en vattenaktig, färglös eller i gult, grönt och violett dragande 

 vätska. 



1. Om man betraktar blodet hos ett vertebreradt djur genom 

 mikroskopet, så finner man att det består af 2 delar, af hvilka den 

 ena utgöres af en ljusgul vätska, som kallas blodvatten eller serum 

 och den andra af talrika röda kroppar eller s. k. blodkulor, hvilka 

 flyta omkring i denna vätska. Jemte dessa röda blodkulor finner 

 man äfven i blodvattnet andra dylika, men till färgen hvitaktiga 

 och vanligen af ett mindre antal. Båda dessa slag af blodkulor 

 äro verkliga celler, af hvilka den hvita är en yngre ännu ofull- 



Fig. 35. 



Blodkulor hos menniskan och djuren: A, menniskans : a, röda; — b, hvita; — c, röda, lig- 

 gande i rullar. — B, af dufvan. — C, af rockan: a, röda; — b, hvita. — D, af groddjur. — 

 E, af insekter och blötdjur. 



bildad form. De röda blodkulorna hafva hos olika djur af samma 

 slag, såväl hvad deras form som storlek beträffar, en nära över- 

 ensstämmelse; men hos djur af olika slag visa de i detta hän- 

 seende ganska stora olikheter. Hos nästan alla däggdjur äro de 

 röda cellerna cirkelrunda med 2 platta eller konkava ytor, då de 

 hos de öfriga vertebraterna hafva en mera aflång form. Hos dägg- 

 djuren sakna de kärna och äro mycket små, såsom t. ex. hos geten 

 blott decimallinie i diameter, hos foglarna något större och hos 

 amfibierna störst. Blodkulorna bestå hufvudsakligen af 2 kemiska 



Zool. 1. Däggdjur. 4 



