50 



K UT III TION SO UGANEIIN A . 



beståndsdelar, som Berzelius gjfvit namnen globulin och hce- 

 matin. 



2. För att visa blodets lifgifvande egenskaper ocli blodku- 

 lornas inverkan på de lefvande organerna behöfver man blott ganska 

 starkt åderlåta ett djur. Det blifver då allt svagare och svagare, 

 förlorar medvetandet, andedrägten afstannar och lifvet röjer sig 

 slutligen icke genom några yttre tecken. Har blodförlusten blifvit 

 alltför stark så inträder äfven döden. Man har dock iakttagit, att 

 om utan tidsförlust nya qvantiteter blod blifva ingjutna i kärlen 

 hos ett på detta sätt till utseendet dödt djur, det åter snart börjar 

 att andas, röra sig med lätthet och återtaga sitt vanliga utseende. 

 Likväl måste man vid denna operation iakttaga att det på sådant 

 sätt ingjutna blodet till sina egenskaper liknar det ifrågavarande 

 djurets blod. 



Blodet innehålles i ett öfver hela kroppen utbredt system 

 af till ett slutet helt sammanhängande gröfre och finare rör, 

 blodkärl, hvilkas sammanbindningspunkt är hjertat, som också 

 är cirkulationens centralorgan. Från detta organ utgå de större 

 kärlstamruarna, som sedan, i samma mån de aflägsna sig från 

 hjertat, upplösa sig i allt finare grenar, hvilka slutligen öfvergå 

 i de ytterst fina kärl, som kallas Iiårrörs- eller kapillär-kärl 

 och hvilka i alla kroppens organer bilda ett nät med större 

 eller mindre maskor och genom hvilkas tunna och porösa väggar 

 utbytet af kemiska beståndsdelar mellan blodet och omgifvande 

 media försiggår. I dessa kapillarkärl mötas och öfvergå i hvar- 

 andra de större kärlstammarna. 



Hjertat är en ihålig muskel eller en slags köttig säck, som 

 genom att ömsom vidga och sammandraga sig sätter blodet i 

 rörelse på det sättet, att det vid sin utvidgning fyller sig med blod 

 och vid sin sammandragning utdrifver detsamma ur sitt inre. 

 Hjertat är vidare försedt med ventiler eller klaffar likasom en 

 pump. Derigenom hindras blodet att flyta fram och tillbaka, 

 utan drifves beständigt uti en enda riktning. Kretsloppet eller 

 cirkulationen består alltså deruti, att blodet inom det i sig slutna 

 kärlsystemet genom hjertats muskel verksamhet, oupphörligt drifves 

 från hjertat till kapillarnäten i alla kroppens organer och från 

 dessa åter tillbaka till hjertat. De kärl, som föra blodet från 

 hjertat till kapillarsystemerna kallas pulsådror eller arter er och 

 de, som föra detsamma från kapillarsystemerna till hjertat kallas 

 blodådror eller vener. Hjertat och cirkulationen gestalta sig 



