70 



LEFNADSSÄTTET M. M. 



de ståtligaste och skönaste bland alla. Vi behöfva blott såsom 

 exempel härpå anföra hästen och lejonet. Båda visa oss äfven 

 på samma gång en stor olikhet i lefnadssätt, det ena såsom 

 ett växtätande, det andra såsom ett köttätande djur. 



Af klodjuren lefva många i träden, och detta deras uppe- 

 hållsställe är för några utländska arter (t. ex. trögdjuren) så 

 bestämdt, att de endast genom att klättra kunna förflytta sig 

 från ett ställe till ett annat. På marken förmå de endast med 

 möda framsläpa sin kropp. 



Andra klodjur lefva under jordytan, antingen i naturliga 

 eller af dem sjelfva utgräfda hålor och äro i allmänhet lifiiga 

 och snabba i sina rörelser. I dessa underjordiska hålor uppe- 

 hålla de sig antingen beständigt, såsom t. ex. mullvaden, då de 

 äfven derstädes hafva sina bon och hemta sin näring, eller 

 också begagna de dem blott såsom hviloställe, såsom tillflygts- 

 ort då någon fara är å färde, eller att deruti uppföda sina 

 ungar. 



Vissa klodjur gå äfven i vatten, antingen för att deruti 

 söka sin föda eller emedan en sådan vistelseort synnerligen 

 tyckes behaga dem. De flesta ega förmågan att mer eller mindre 

 skickligt simma deri. 



De egentliga s. k. amfibiotiska däggdjuren, hvilka karakte- 

 riseras genom sin oformliga gestalt, sina klumpiga rörelser och 

 sin sinnesslöhet, finner man i de tjockhudade däggdjurens 

 eller pachyderinernas ordning. Deras kropp är visserligen helt 

 och hållet organiserad efter landtdäggdjurens typ, men de vistas 

 dock helst i vatten och vältra sig gerna i dy och örja. I vattnet 

 simma de äfven med lätthet, oaktadt sin klumpighet och brist 

 på egendomliga simorganer. 



De däggdjur, som kringfladdra i luften, sakna nästan för- 

 mågan att gå, i det att deras extremiteten» blifvit om- 

 danade till en slags vingar. Deras rörelser under flygten äro 

 deremot ganska snabba och lifliga. 



Endast några få arter inom gnagarnas ordning hafva emellan 

 fram- och bakbenen en hudfåll, hvilken de kunna utspänna 

 liksom en fallskärm och medelst hvilken de kunna svinga sig 

 från en högt belägen punkt ganska långt till en annan. 



