36 



NUTRITIONSORGANERNA. 



c) Tårna (digiti) äro af samma antal, som fingrarna på de 

 främre extremiteterna, ehuru stortån oftast är rudimentär eller 

 fattas. 



1. Fotens vigtigaste muskler, som bilda vaden eller tjockbenet, 

 fästa sig förmedelst en mycket stark sena, Achillessenan (tendo 

 Achillis) på hälbenet. 



Däggdjurens nutritionsorganer. 



Af det föregående veta vi (sid. 5) att djurens nutrition 

 består deruti, att kroppen i sig upptager nya för lifsprocessens 

 underhåll tjenliga ämnen och från sig aflägsnar de redan för 

 detta ändamål förbrukade. 



De specialprocesser, hvilka ingå såsom nödvändiga rao- 

 menter i denna stora funktion äro: digestionen, absorptionen, 

 cirkulationen, respirationen, sekretionen och assimilationen. 



a) Digestionen och dess organer. 



Digestionen eller matsmältningen består deruti, att födo- 

 ämnenas närande delar afskiljas från de icke närande och om- 

 bildas till en vätska, som är tjenlig att absorberas. Detta 

 försiggår uti näringskanalen hufvudsakligen genom inverkan af 

 vissa egendomliga vätskor. 



1. Med ett djurs födoämnen i vidsträckt mening förstår man 

 alla de ämnen, som detsamma upptager inom sin digestions-apparat 

 för att dermed stilla sin hunger; men i inskränkt mening deremot 

 endast sådana beståndsdelar af dessa ämnen, som af djuret kunna 

 digereras, från dess tarmkanal absorberas och af organismen an- 

 vändas till lifsprocessens och organernas underhåll. Behofvet af 

 födoämnen gifver sig tillkänna genom en egendomlig känsla, som 

 man kallar hunger. Genom kroppsrörelse och måttlig köld med 

 flera andra orsaker ökas denna känsla, då deremot hvila, sömn o. 

 s. v. fördröja eller göra densamma mindre trängande. Då materie- 

 omsättningen af en eller annan orsak blifver trögare eller då, genom 

 inflytande af en mycket låg temperatur lifsfunktionernas energi för- 

 minskas, kunna djuren också länge undvara födoämnen. Så är 

 förhållandet hos igelkotten, björnen, gräflingen, hasselmusen m. fl. 

 andra däggdjur under den tid de ligga i vinterdvala. Men djur 

 deremot med liflig nutrition såsom åtskilliga bland insektätarna, t. 

 ex. mullvaden och näbbmössen, skulle inom kort tid förgås om de 

 blefvo beröfvade näringsmedel. 



