RÖRELSEORGANERNA. 



33 



Öfverarmen (humerus) utgöres af ett enda ben, öfverarm- 

 benet (os humeri), som till längd och form är betydligt olika 

 hos olika däggdjur. Hos skälarna, hästen, idislarna och hva- 

 Jarne är det mycket kort och hos åtskilliga rofdjur och gnagare 

 är hålan för armbågsutskottet genomborrad. 



1. A öfra delen af öfverarmen märker man ett ledhufvud 

 samt en större knöl (tuberculum majus) och en mindre (t. minus). 

 Dessa sednare utgöra fästet för vissa muskler, och ledhufvudet 

 passar in uti och artikulerar med skulderbladets ledhåla. Af öfver- 

 armens muskler äro den stora bröstmuskeln, den breda ryggmuskeln 

 och delta-muskeln de förnämsta. Den första af dessa tjenar till att 

 sänka och föra armen inåt bröstet, den andra att föra honom 

 bakåt och nedåt, och den tredje att höja honom uppåt och utåt. 

 Ofverarmens nedre ända har tvenne ledytor: en för armbågsbenet 

 och en för strålbenet, och är föröfrigt på ömse sidor försedd med 

 en knöl till fäste för åtskilliga muskler, samt baktill med en större 

 grop, hvaruti armbågsutskottet upptages. 



Underarmen (antibrachium eller cubitus) bildas deremot af 

 2:ne långa, bredvid hvarandra liggande ben, af hvilka det inre 

 kallas armbågben (ulna) och det yttre strålben (radius). Arm- 

 bågbenet har ofvanför sin ledyta ett starkt utskott, armbag- 

 utskottet (olecranon), som dock nästan saknas hos hvaldjuren 

 och hos flädermössen är fritt och bildar en främre knäskål. 

 Hos hästen är armbågbenet och strålbenet till stor del samman- 

 växta och hos skäldjuren och hvalarna äro de mycket korta. 



1. Underarmens sträck- och böjmuskler utgå från skulder- 

 bladet och öfverarmen till armbågbenets öfra del. 



Handen består af 3 delar: handlofven (carpus), mellan- 

 handen (metacarpus) och fingrarna (digiti). 



Handlofvens ben (ossa carpi) äro 8 hos menniskan och 

 5 — 11 hos andra däggdjur, ställde i tvenne tvärrader. Dessa 

 bilda tillsammans åt flathandens sida en konkav och åt dess 

 Fig. 24. ryggsida en konvex yta. Hos 



mullvaden finnes i handlofven 

 ett eget skärformigt krökt 

 ben, som gör handen bre- 

 dare (fig. 24). 



1. Handlofvens ben äro, 

 som nämndt är, hos menni- 



MulU-adcns framfot. ^ ^ ^ (q& 



Zool. 1. Däggdjur. 3 



