30 RÖRELSEOKGANERNA. 



Till formen äro de kotor, som tillhöra ryggradens olika 

 delar, sinsemellan temligen olika. Sålunda hafva halskotorna 

 (vertebrse colli) (fig. 21, a), som hos de alldra flesta däggdjur äro 7 

 till antalet, en liten kropp, stort ryggmärgshål, breda, klufna och 

 med en ränna försedda tvärutskott, samt breda, korta och lika- 

 ledes klufna taggutskott. Bröstkotorna (vertebrse dorsi) (b), som 

 Fig. 2i. vanligen äro 12, 13 eller derutöfver, aldrig färre än 10, 

 hafva deremot en större kropp, ett trångt rygg- 

 a märgshål, i ändan afrundade tvärutskott, samt långa, 

 nedåt riktade taggutskott. Ländkotorna (vertebrse 

 lumbales) (c*), 5 eller hos däggdjuren merändels 6 å 7 

 b till antalet, hafva ännu större kropp, stort, nästan 

 trekantigt ryggmärgshål, tunna och platta tvärutskott, 

 samt rakt utstående, oklufvet taggutskott. Kors- 

 benskotorna eller bäckenkotorna (vertebrse sacrales) 

 (d), 5 å 6 eller hos däggdjuren från 1 — 9 eller vanligen 

 4, äro sammanvuxna till ett enda benstycke, som 

 d kallas det heliga benet eller korsbenet (os sacrum). 

 Svans- eller ändbenskotorna (vertebrse caudales) (ca), 

 äro hos de flesta däggdjur ganska många, från 2 — 60; 

 men hos menniskan deremot endast 4 å 5, som äro helt små 

 och icke bilda någon svans, utan ligga under huden, stundom 

 hopvuxna till ett enda benstycke, ändbenet eller gökbenet (os 

 coccygis). 



Den första halskotan kallas atlas och den andra epistro- 

 pheus. Dessa uppbära hufvudet och äro hos de flesta däggdjur 

 större, men sinsemellan icke så fast förenade, som de öfriga 

 halskotorna. 



Hvarje bröstkota uppbär ett par långa, platta och ellip- 

 tiskt böjda ben, hvilka kröka sig omkring bålen, så att de alla till- 

 sammantagna bilda ett slags benkorg (fig. 22), som innesluter hjer- 

 tat och lungorna. Dessa ben kallas ref ben (costse). Deras främre 

 ända slutas vanligen med ett broskstycke. Hos menniskan och 

 flera däggdjur äro de 7 främre refbenparen medelst ett sådant 

 broskstycke förenade med bröstbenet (sternum), som hos dägg- 

 djuren består af flera stycken, men de derpå följande 5 paren 

 hänga blott tillsammans med de föregåendes brosk. Dessa sed- 



