22 



RÖRELSEORGANERNA. 



öfvervuxna af huden, och ibland dem, som tillhöra vår fauna, göra 

 mullvadarna och flädermössen föga bruk af sina ytterst små ögon. 

 De förra lefva i sina underjordiska gångar i ständigt mörker och 

 skulle således icke kunna använda synförmågan om de än i hög 

 grad egde den, och de sednare, som kringflyga om aftonen för att 

 uppsnappa de surrande insekterna, hafva fått en ytterligt fin hörsel 

 och känsel i ersättning för den klena synen. Föröfrigt har man 

 dock i allmänhet iakttagit, att nattliga däggdjur jemförelsevis hafva 

 större ögon, än sådana, som söka sin föda om dagen, och att pu- 

 pillen hos dem har en större förmåga att sammandraga eller utvidga 

 sig alltefter ljusets inflytande. Detta kan man tydligen se hos den 

 vanliga huskatten, hos räfven m. fl., der pupillen vid ljusets till- 

 träde drager sig tillsammans till en fin springa, men derefter, i 

 samma mån som ljusstyrkan aftager, ånyo utvidgar sig. 



Olikheter i afseende på ögats byggnad hos de särskilda slagen 

 af däggdjur visar sig äfven i kristall -linsens form. Hos de flesta 

 däggdjur är denna, liksom hos menniskan, linsformig och mindre 

 konvex på den främre än på den bakre eller inre sidan; men hos 

 skälarna och hos andra däggdjur, som företrädesvis lefva i vatten, 

 antager kristall-linsen deremot en nästan sferisk form. Härigenom 

 erhålla dessa djurs ögon en större förmåga att bryta ljusstrålarna, 

 hvilken också är behöflig i samma mån som det medium, hvari 

 djuret befinner sig, blifvit af en tätare beskaffenhet. 



Däggdjurens rörelseorganer. 



a) Musklerna. 



Hos däggdjuren hafva musklerna en röd färg och en i all- 

 mänhet stark utveckling. Härvid har man funnit, att hos 

 sådana däggdjur, som äro försedda med horn, rygg- och hals- 

 musklerna äro starkast, och att hos sådana, som klättra och 

 hoppa, springa eller simma med någon större färdighet, extre- 

 miteternas muskler erhållit den största utvecklingen. De fly- 

 gande däggdjuren åter hafva i likhet med foglarna mycket starkt 

 utbildade bröstmuskler. 



Vid beskrifningen af skelettet skola vi i korthet omnämna 

 de vigtigaste af däggdjurens muskler. 



b) Benskelettet. 



Däggdjurens yttre kroppsform bestämmes i allmänhet af 

 den inre benstommen eller skelettet, som tjenar till fäste för 



