SINNESORGANERNA. 



19 



hammaren, städet och stigbygeln, af hvilka det 

 sistnämndas ändknöl fått namn af det linsfor- 

 miga benet Vid dessa ben äro små muskler 

 fastade, som meddela dem rörelser, så att de 

 genom att verka på hinnorna kunna öka eller 

 minska dessas spänning. 



c) Det inre örat, som äfven kallas laby- 

 rinten, är liksom mellanörat inneslutet i klipp- 

 benet och består af flera håligheter, hvilka hafva 

 fått olika namn, såsom: vestibulen, som står i Set ; a - n c ! wor- 

 förbindelse med trumhålan genom det ovala fön- SifbygSn?*' ~ d ' 

 stret, de hal/cirkelformiga kanalerna, som äro 3 

 halfcirkelformigt böjda och i vestibulen utmynnande rör, och 

 snäckan, som fått sitt namn derntaf att den är vriden i spiral 

 omkring en centralaxel liksom ett snäckskal. Hörselnerven, 

 som genom en kanal intränger i klippbenet och inträder i det 

 inre af örat, delar sig derstädes i tvenne stammar, af hvilka 

 den ena förgrenar sig i snäckan, den andra i labyrintens öfriga, 

 mjuka delar. Trumhålan är fylld med luft och labyrinten med 

 en vätska, som dels omgifver, dels innehålles i dess mjukare 

 delar. Dessutom finnes i vestibulen 2:ne säckar innehållande 

 en liten kalkartad massa, som kallas öronsten. 



1. Hos de särskilda slagen af däggdjur är labyrintens byggnad 

 i det hela taget föga olika. Afvikelserna visa sig hufvudsakligen i 

 de halfcirkelformiga kanalernas storlek, i antalet af snäckans vind- 

 lingar och i de ovala och runda fönstrens form och storlek. Hos 

 menniskan har snäckan 2^ vindlingar, hos björnen, katten och 

 hunden 3, hos svinet och gnagarna nästan 4, hos de flesta idislare 

 och hos hästen icke fullt 2^, hos skälarne 2 och hos hvaldjuren 

 blott 1^ o. s. v. *). 



5. Synsinnet. Synen är en förmåga hos djuren, för- 

 medelst hvilken de, genom att uppfatta ljusets inverkan, komma 

 till kännedom om kropparnas storlek, läge, form och färg. Ögat 

 och de delar, som stå i samband med detsamma, bilda den 

 apparat, hvarmed denna förrättning utöfvas. 



*) Hos det märkvärdiga näbbdjuret (Ornithorynchus paradoxus) har snäckan 

 blott \ vindling och är, liksom hos foglarne, ofullständigt utvecklad. 



