8 



INLEDNING. 



lorar de högre animala organer, livarmed det förut varit begåfvadt. 

 En sådan metamorfos kallas derföre tillbakagående, och visar sig i 

 synnerhet hos åtskilliga lägre parasitdjur. 



5. Ett annat egendomligt fortplantningssätt hos djuren har 

 man gifvit namn af generationsvexel. Det består cleruti, att det ur 

 ägget framkläckta djuret icke allenast till det yttre är olikt sina föräl- 

 drar, utan äfven har förmågan att genom en slags inre knoppbildning 

 och oberoende af all befruktning sjelft ytterligare föda ungar, hvilka 

 ånyo, utan att blifva befruktade, lemna en afkomma, som på samma 

 sätt fortplantar sig, tills den slutligen efter flere led eller genera- 

 tioner kommer att likna sina ursprunliga stamföräldrar och liksom 

 dessa sedermera efter skedd parning lägga fruktbara ägg. De in- 

 divider, som på detta sätt, utan någon föregående befruktning, 

 föda ungar, hafva blifvit kallade ammor; de afvika såväl med af- 

 seende på sin yttre gestalt, som äfven ofta med afseende på lef- 

 nadssättet från de djur, som äro mogna för befruktning. Ett sådant 

 fortplantningssätt har man funnit hos flera lägre djur, och bland 

 insekterna hos bladlössen. 



Djurriket kan indelas i 2 stora hufvudafdelningar, nemli- 

 gen 1) Vertebrerade eller Ryggrads-djur (animalia vertebrata), 

 som hafva ett inre benskelett, hvilket innesluter hjernan och 

 ryggmärgen, och 2) Evertébrerade eller Ryggradslösa djur (ani- 

 malia evertebrata), hos hvilka ett sådant skelett saknas. 



Till den förra hufvudaf delningen höra följande djurklasser: 

 Klass. I. Däggdjur (Mammalia), som hafva varmt blod och 



lungor, hårbeklädd eller stundom naken kropp, samt 



föda lefvande ungar, hvilka de dägga. 

 Klass. II. Foglar (Aves), som hafva varmt blod och lungor, 



fjäderbeklädd kropp, samt lägga ägg. 

 Klass. III. Amfibier (Amphibia 1. Reptilia), som hafva kallt 



blod och lungor, naken eller fjällig kropp, samt 4, 



2 eller inga fötter. 

 Klass. IV. Fiskar (Pisces), som hafva kallt blod och gälar, 



samt fenor i stället för fötter. 



1. Under benämningen varmblodiga djur förstår man sådana, som 

 i det närmaste bibehålla en konstant värmegrad, oberoende af de 

 vanliga temperaturvexlingar, för hvilka de äro utsatta. Kallblodiga 

 åter kallar man sådana, som icke kunna frambringa någon egen 

 af det omgifvande mediets temperaturvexlingar oberoende värmegrad. 



