4 



INLEDNING. 



djur från ett till ett annat ställe, ocli rörelsefunktion för att be- 

 teckna verkan af ett eller samtliga rörelseorganerna. Djurens funk- 

 tioner hafva tvenne ändamål: bibehållandet af individen och bibe- 

 hållandet af arten; men i afseende på dem, som afse det förra, 

 yppar sig en vigtig skilnad deruti, att några hafva till syftemål 

 kroppens uppehälle och tillväxt, då andra deremot tjena till att 

 sätta djuret i förhållande eller relation till sin omgifning. Häraf 

 följer, att djurens funktioner kunna delas i 3 stora klasser, nemli- 

 gen a) nutritions- eller närings- funktionerna, b) reproduktions- eller fort- 

 plantnings-funktionerna och c) relations-funktionerna. De två förra, som 

 äro gemensamma för djur och växter, kallas vegetativa funktio- 

 ner och de sednare, såsom endast tillhörande djuren, hafva fått 

 namn af animala funktioner. Föröfrigt kunna vi tillägga, att 

 hvar och en utaf dessa stora klasser åter sönderfaller i flera serier af 

 specialfunktioner, som visserligen alla sträfva till ett och samma 

 mål, men ändock sinsemellan äro mer eller mindre skiljaktiga. 

 Sålunda veta vi, att nutritionen hos ett djur endast sker genom 

 samverkan af flera olika funktioner, såsom matsmältning, blodom- 

 lopp, respiration o. s. v. Och betrakta vi åter t. ex. matsmält- 

 ningsprocessen, så finna vi, att den icke kan försiggå utan att sjelf 

 föregås af en mängd olika förrättningar, såsom tuggningen, svälj- 

 ningen o. s. v. 



Vi förstå således under benämningen djur sådana natur- 

 kroppar, som nära och fortplanta sig samt dessutom ega känsel 

 och fri rörelseförmåga. Hvarje af dessa fyra lifsförrättningar 

 hos djuren förmedlas, såsom ofvan blifvit omnämndt, genom ett 

 särskildt system af organer. Vi skola här särskildt taga dessa 

 i betraktande. 



1. Sensationsorganer kallas sådana verktyg, genom 

 hvilka djuren sättas i förhållande eller relation till de föremål, 

 som omgifva dem eller genom hvilka de känna och underrättas 

 om den yttre verlden. Hit höra nervsystemet och de yttre sin- 

 nesorganerna. 



1. Nervsystemet är det egentliga organet för djurens lifsytt- 

 ringar och det utgör icke allenast sätet för deras själsverksamhet, 

 utan ■ af detsamma beror äfven deras rörelser och förnimmelser. Det 

 består af en egendomlig mjuk väfnad, som för blotta ögat förfeter 

 sig än såsom genom organerna löpande hvita eller gråaktiga trådar 

 eller förgrenade strängar, än såsom större eller mindre på vissa 

 ställen hopade knöliga massor. Det förra slaget af dessa organer 

 kallas nerver, det sednare deremot ganglier eller nervcentra, emedan 



