INSEKTÄTARE. 



anstrykning, pä öfre sidan mörkare än på den undre; b) Stora 

 Hästskonäsan (Ilh. ferrum eqvinum Schreb.)-. gulhvit med brunaktig 

 anstrykning, på öfre sidan mörkare än på den undre. 



Fam. 3. Fruktätande Flädermöss (Frugivdra). Nosen lång- 

 sträckt och slät; svansen kort eller saknas; ögonen stora. Hit 

 hör slägtet 



1). Pteropus Geoffr. Arterna till detta slägte kallas flygande 

 hundar, emedan nosen, ögonen, öronen och hela hufvudet hafva till 

 formen mycken likhet med samma kroppsdelar hos hunden. Den märk- 

 värdigaste af dessa är Kalong eller den flygande hunden (Pt. edulis 

 Geoffr.), som bebor Indiska archipelagens öar, isynnerhet Java. 

 Han är den största af alla flädermöss och håller mellan ving- 

 spetsarna omkring 25 tum. Dessa djur äro mycket skadliga, eme- 

 dan de nattetid till hundradetal infinna sig i trädgårdarna och 

 uppäta frukten. Om dagarna hvila de hängande i träden, då de 

 af innebyggarna, som med begärlighet äta deras kött, förmedelst 

 långa käppar nedslås och dödas. 



II. Ordningen: Insektätare eller Gräfvare. 

 Insectivora 1. Fossores. 



De till denna ordning hörande små däggdjur äro, livad den 

 yttre gestalten och kroppsbeklädnaden angår, hvarandra mycket 

 olika. I detta hänseende hafva många ibland dem en viss 

 likhet med de små gnagarne, med hvilka de äfven icke så sällan af 

 okunnighet blifva förvexlade. Med flädermössen hafva de en 

 temligen stor öfverensstämmelse i afseende på tandbyggnaden. 

 De hafva nemligen i de flesta fall både enspetsade och fler- 

 spetsade kindtänder; men cle mellersta framtänderna äro dock 

 merändels störst och hörntänderna hos de flesta slägten in^ja 



o c? 



eller små. Alla till vår fauna hörande Insektätare äro häl- 

 gångare och såsom utmärkande för denna ordning äro dessutom 

 den långdragna nosen med sitt rörliga tryne, de små ögonen 

 och de korta öronen. 



Insektätarna, hvilka äfven kallas Gräfvare (Fossores), äro 

 alla nattdjur, som gräfva sig gångar och hål i jorden, i hvilka 

 de gömma sig om dagarna. Deras föda består icke blott af 

 insekter, larver och maskar, utan äfven af vertebrerade djurs 

 kött. Blott en art, nemligen igelkotten, förtär dessutom äfven 

 växtämnen, hvilket också kan synas af hans kindtänders bildning. 



