INSEKTÄTARE. 



99 



i de trakter, hvarest han i mängd förekommer, så är dock 

 visst, att han från undergång räddar hundradetals plantor medan 

 han dödar jemförelsevis endast några få. Detta har man emel- 

 lertid i allmänhet icke besinnat, utan mullvaden har städse med 

 lifvet fått plikta för en så ofrivillig förseelse. 



Vi instämma emellertid utan tvekan med D:r Gloger, som 

 säger: att förfölja mullvaden är, om icke till afsigten dock till 

 sin verkan detsamma som att skydda skadedjuren. 



Skulle man likväl vilja förjaga mullvaden från några vissa 

 platser i trädgårdar, plantskolor eller parker, så är detta alltid 

 en temligen lätt sak, utan att man behöfver tillgripa några 

 grymma medel. Man behöfver nemligen i sådant fall endast 

 nedgräfva i jorden, der han uppehåller sig, några illaluktande 

 ämnen, såsom döda fiskar, kräftor, tjära, sillake o. s. v. Allt 

 sådant kan mullvaden, som är begåfvad med en ytterst fin lukt, 

 på intet sätt fördraga. 



1. I södra Europa förekommer äfven en annan art af detta 

 slägte, nemligen den blinda mullvaden (Talpa caeca Savi), som igen- 

 kännes genom sitt mera spetsiga tryne, sina hvitaktiga fötter, men 

 isynnerhet derigenom att ögonen äro öfverväxta af huden och så- 

 ledes alldeles obrukbara. Denna mullvad var redan känd i de 

 äldsta tider, ehuru han först 1822 blef af Savi vetenskapligt be- 

 skrifven och skild från den vanliga. Han lefver i gångar tätt under 

 jordytan, men uppkastar inga mullhögar. 



2. Af de vigtigare till denna familj hörande slägten och arter 

 vilja vi dessutom anföra följande: 



Guldmullvad-slägtet (Chrysochloris Cuv.), som har öfverväxta 

 ögon, en metallskimrande hårbeklädnad och saknar svans. Den all- 

 männaste arten är Chr. inaurata, som finnes i södra Afrika och i 

 lefnadssättet nära öfverensstämmer med den hos oss vanliga. 



Vattenmullvad-slägtet (Scalops Desm.), som blott har en yt- 

 terst fin ögonöppning och en långdragen nos liksom näbbmössen. 

 Hit hör S. aqvaticus, som bebor Nordamerika, hvarest den lefver i 

 underjordiska gångar i närheten af vatten. 



Fam. 3. Näbbmöss. 



Soricina. 



Näbbmössen äro små, spensliga djur, som i sin yttre or- 

 ganisation och kroppsställning hafva en viss likhet med mössen 



