122 



ROFDJUR. 



Jaguaren förekommer i hela Sydamerika och uppehåller sig 

 helst vid skogbeväxta flodstränder och i skogsbryn. Han är stark, 

 grym och modig, simmar och klättrar med stor skicklighet samt är 

 för menniskan nästan lika farlig som tigern. Honan går drägtig i 

 3^ månader och föder 1 — 3 ungar. 



5. Panthern eller Leoparden (Felis Pardus L.). Ofvan rödgul, 

 på undre sidan hvit, långs ryggen med 2 rader svarta punkter och 

 på sidorna 6 — 10 rader mörka rosettfläckar. Varierar stundom helt 

 svart. — Längd 4 fot. 



Förekommer i hela Afrika och nordvestra xisien. Han är icke 

 så grym och blodgirig som tigern och jaguaren. Lätet liknar mul- 

 åsnans. Honan föder 3 — 4 ungar. Den mindre formen af denna art 

 med talrika fläckar har fått namn af Leopard, den större af Panther. 



6. Irbis eller Asiatiska Panthern (Felis Irbis Ehrb.). Hvit- 

 grå, långs ryggen mörkare, under hvit, öfverallt tätt beströdd med 

 större och mindre svarta fläckar. — Längd 4 fot. 



Finnes från mellersta Asien ända till Siberien. 



b. Ögonen med afiång pupill. 



7. Vildkatten (Felis Catus L.). Gulaktigt grå, undre kropps- 

 delarna och benens insida rostgula, strupen hvit; långs ryggen ett 

 svart band, från hvilkct flera svarta tvärstreck utlöpa åt sidorna; 

 svansen ungefär så lång som halfva kroppen, jemntjock efter hela 

 sin längd, i spetsen svart och föröfrigt försedd med svarta ringar. 

 Honans fäll stöter mera i askgrått. — Längd 22.^ tum. 



Vildkatten är inhemsk i södra och mellersta Europa; men har 

 föröfrigt icke någon särdeles stor utbredning. Han uppehåller sig 

 företrädesvis i vidsträckta, ödsliga skogar, är mycket skygg och 

 söker sin tillflygt såväl uti ihåliga träd och bergsgryt, som uti räf- 

 och gräfling-lyor. Han klättrar med färdighet och är för jagtbanan 

 mycket skadlig, i det att han förtär allehanda skogsfogel, unga rå- 

 djur, harar, kaniner o. s. v. Råttor och andra små skadedjur blifva 

 dock äfven ofta hans byte. Sårad anfaller han med raseri både 

 jägaren och hans hundar och är i detta tillstånd ganska farlig att 

 råka ut för. Parningstiden infaller i Januari och Februari månader 

 och honan, som har 8 spenar, föder efter 9 veckors drägtighet 

 4 — 6 i början blinda ungar. Dessa vårdar hon med mycken ömhet, 

 döljer dem sorgfälligt och bär dem bort i munnen vid annal- 

 kande fara. 



8. Steppkatten (Felis Manul Pall.). Blekgul med insprängda 

 bruna hår, korta afrundade öron, höga ben, samt lång och yfvig 

 svans; iris rödgul. — Längd 22 tum. 



Lefver i de Asiatiska steppländerna. 



9. Nubiens Vildkatt (Felis maniculata Euppel). Spensligare 

 än huskatten med större öron och längre svans. Gulgrå med hvit- 



