R0FDJUR. 



127 



af hviika den främre är oval och mycket större än den inre, 

 som är rund. Hos äldre individer äro tandkronorna ofta helt 

 och hållet platt-nötta. 



De hundartade rofdjuren sakna i allmänhet den vighet och 

 varsamhet, som man finner hos de kattartade, och de hafva 

 heller icke i sin gång och i sina rörelser en sådan säkerhet och 

 utomordentlig smidighet, som man måste beundra hos dessa 

 sednare djur. De äro endast förträffliga springare och för ett 

 sådant ändamål har äfven hela deras organisation blifvit af- 

 passad. 



Såväl med afseende härpå, som i anseende till skaplynnet, 

 visa dessa rofdjur så många olikheter med de föregående, att 

 de nästan i allt bilda en motsats till desamma. Med undantag 

 af räfvarna, hviika liksom kattdjuren genom list söka bemäg- 

 tiga sig sitt byte, jaga dessa djur nästan alltid öppet, mera 

 ledda af lukten än af synen. De angripa sitt byte med tän- 

 derna, icke liksom kattdjuren i första hand med klorna. Dess- 

 utom äro de mera sällskapliga, jaga ofta tillsammans och upp- 

 äta gemensamt sitt byte. Spillningen gräfva de icke ned, liksom 

 kattdjuren, utan lägga den vanligen på stenar och tufvor. 



Många arter låta med lätthet tämja sig och blifva ofta sin 

 egare mycket tillgifna. 



Man kan indela hithörande arter i tvenne grupper, nemligen : 



1 :sta Gruppen. Vargar och Hundar (Canis). Pu- 

 pillen i ögat rund. Ofra roftandens häl bildar ingen 

 uppstående tandformig knöl. Näsbenen sträcka sig 

 längre inåt pannan än öfverkäksbenen. Svansen 

 kortare än halfva kroppslängden. 



1. Vargen (Canis Lupus Linn.). Rostgrå; ryggen med 

 svart inblandning; nosen, örontrakten, kroppssidorna och benen 

 gulaktiga; svansen hängande, långhårig med svart spets; öronen 

 uppstående; ögonen snedt sittande. — Längd omkr. 4 fot. 



Yargen har, i afseende på kroppsställning och storlek, 

 mycken likhet med en stor fårhund. Halsen och de främre 

 kroppsdelarna äro i allmänhet mycket starka och muskelfulla. 

 Hårbeklädnaden är isynnerhet vintertiden tät och yfvig, be- 



